O. NORDGAARD. [1911 



Der er mange gode mænd, som har hjulpet mig med delte 

 arbeide. Jeg kan nevne: O. Rekkebo, Frosta, Ole x\ndrkas 

 LøvTANGEN, Aasen, Martin Moe, Stjørdalen, Eilert Elleraas, 

 Stod, K. Wanderaas, FøUing, Lars Waggen, Beitstaden, Anton 

 Skar, Beitstaden, O. Husaas, Snaasen, Johannes Urstad, Grong, 

 Edvard Havno, Rødø, og O. Nicolaissen, Tromsø. 



Adskillige oplysninger har jeg desuten av min far Andreas 

 Nordgaard i Stod og mange gode vink fra min ven bibliotekar 

 Theodor Petersen ved Videnskapsselskapet i Trondhjem. Jeg 

 kan ikke her regne op alle, som har været mig Ijehjelpelig, men 

 jeg ber baade de nævnte og de unævnte motta min hjerteligste 

 tak for hjelpen. 



1. INDLEDNING. 



I sin bok om varsler og spaadomme fremholder Cicero ^ 

 at troen paa en forutsigelse av tilkommende ting er ældgammel 

 og fandtes baade hos assj^rerne, kaldæerne, ægypterne, lilleasiater 

 og grækere. Ifølge Cicero var det sedvane i Rom allerede un- 

 der de første kongers tid at ta auspicier (varsler av lyn, fuglenes 

 flugt, etc.y De mænd, som røgtet dette kald, benævntes augurer. 

 Senere lik romerne ogsaa haruspekser (indvoldstydere), efterat 

 romerne hadde lært haruspicien, som Cicero betegner som en 

 etrurisk videnskap. Desuten var der i Rom andre professionelle 

 spaamænd og sandsigere, som befattet sig med »afsindsdevination«, 

 drømmetydning, osv. Ved siden av disse ting begyndle der allerede 

 paa CiCEROS tid at dannes en varselslære, som var basert paa 

 mere direkte naturiakttagelse. Den lærde romer skriver saaledes 

 om prognostica (veirvarsler) og anfører som tegn paa et kom- 

 mende uveir, at »der sker en sælsom svulmen i havet< . Den 

 omstændighet, at en ualmindelig høi vandstand bebuder havveir, 

 er et varsel, som har sin gyldighet den dag idag.- Om disse 

 og lignende ting sier Cicero, at han > ikke rigtig kan gjennem- 

 skue sammenhængen ved de omtalte storm- og regnvarsler, men 

 deres betydning og virkning er noget, som jeg anerkjender, ved 

 og maa sande. '^ Denne setning skulde man tro var skrevet av 

 en dannet mand i vore dage, og ikke for ca. 2000 aar siden. 



At de mæ^id, som l)efattet sig med at tyde fremtidsrunerne, 

 ikke altid var popuhiere i keisertidens Rom, synes fremgaa derav, 

 at der i begyndelsen av Tirerius' regjering blev fattet senats- 



1 t)e Di vi nation c. Utgit og fortolket av Waldemah Thoresen. Kjø- 

 benliavn, 1<S94. Oversætteise ved samme utgiver fra 1892. 

 - Se ogsaa Sthøm, Søndmørs tjeslvrivelse, I, s. 429. 

 ^ Valdemai; Tiiotkshxs ovorsicttelse, s. 12. 



