.(IKI.s'l'ÜOM, SAl.l.SVN'l' A OCH NIA M 1 N K Ii A 1,1 IJt ll('\N V Kit M I, WD. I f) 



iialtiMi såsom väsendtlitf \'i')y iniiicraJet. Vor öfrigt visar det si^r 

 stiiiHloiii imiilliallu- s[iar af kolsyra. 



4. Iljidlofitn från .lakohslxM'^s nia.n<i;anmalins<,n-iifvor, Nord- 

 marks socken, Vermlaiul. 



Mineralet hyalofan, livilket länge varit fdrvexladt med adu- 

 lar, upptäcktes först insprängdt i doloniit frän Binnendalen i 

 kantonen Wallis 1 de kalkstensmassor, hvilka omgitva Jakobs- 

 bergsgrufvorna, träffar man tillsammans med den ofvan beskrifne, 

 krystalliserade mangaiiepidoten 1—3 linier breda ådror af detta 

 mineral. Dessa ådror förekomma likväl ej i sjelfva kalkstenen utan 

 i en grålivit, hälleflintlik, bergart, som bildar egna bänkar i kalken. 

 För öfrigt liknar mineralet fidlkomligt en vanlig rödlätt fält- 

 spartsart, hvad genomgångar, hårdhet m. m. beträffar, och det 

 hade helt säkert länge blifvit förbisedt, om ej dess ovanliga före- 

 komstsätt skulle ådragit det uppmärksamhet. 

 Hyalofan från Jakobsberg innehåller: 



Si 51,14 innehåller syre 27.27 



Al 22,86 iO,(J9 



Ba 9,56 0,99 



Ca 4,28 1,22 



Mg 3,10 1,24 



K och Na 9,06') 1,53 . qo 



— — — ^"''^ 15,67 



100. 



Den skiljer sig således från den liiniiendalska blott genom 



en lägre barythalt. 



Den ofvannämnde hälleflintlika bergarten, i hvars klyfter 



både hyalofan och manganepidot anskjutit, är ock en hyalofan, tät, 



derb, med äimu mindre barythalt, innehållande enligt min analy-'^: 



8i 50,90 



Al 21,09 ' 



Ca 13,30 



Ba 3,50 



K, Na, Mg och Mn') 11,21 

 . . 100. 



') Från fiirliisten i analysfii. 



