II. VON l'OST. lAKTTAfiKl-^KIl I D.UiR- OCH VÄXTSTATISTIK. G5 



goda ängarne liafva al'taiiit i bördighot sodan Höre ai-liiindrndon ; 

 (lo buttre närlngsväxterne synas (ly, lemnande plats åt, för krea- 

 turen sämre och kraftlösare plantor. Man har allestädes i landet 

 iakttagit detta, men det finnes intet mätt, ingen mig bekant me- 

 tod, hvarmed naturforskaren kan bli i tillfälle att lemna upp- 

 lysning, huruledes och i hvilken skala detta försiggår. 



Jemföres på detta sätt — och för att anföra några exem- 

 pel på den method, som enligt min tanka och erfarenhet bäst 

 lämpar sig härför — tvenne trakter af landet. På slättbyggden 

 kring Kungsör — Köping förekommer på ängsmarkerna Alopecurus 

 pratentis till ^'o (= 0,05) af ängarnes areal, då deremot i norra 

 Östergötlands skogsbyggd (Skedevi och Regna socknar) den knap- 

 past kan uppskattas upptaga ^^^ (= 0,0005) af ängsmarkens 

 areal. På ett lika sätt med de öfriga växtarterna; hvarefter 

 man torde kunna iakttaga så väl olikheterna i höets som betets bo- 

 taniska sammansättning, samt vidare iakttaga den förändring, som 

 växtmassan tid efter annan undergår. I samma trakter före- 

 finnes, t. ex. för Kungsör — Köpingstrakten, ett antal af 5 — 600 

 buskar af Rosa-arter på en qvadratmil; i norra Östergötland 

 finnes icke 100 på tre qvadratmil, eller blott 33 på qvadratmilen. 

 I allmänhet blifva dock rosabuskarne i flororna angifna såsom all- 

 männa, men deras relativa qvantiteter äro dock ytterst olika. 



undersöker man derföre på ett liknande sätt antalet indivi- 

 der ^), eller rättare stånd, af hvarje växtart på lika arealer och 

 jemför på så sätt olika trakter, så erhålles enligt mitt förme- 

 nande ytterst vigtiga resultater i växtgeografiskt hänseende och 

 mera fruktbringande i flera hänseenden än den hittills bearbetade 

 växtgeografiska statistiken 2), hvilken föga eller intet fäster af- 



^) Under detta uttryck förstås endast det som i allmänhet kallas stå7id eller 

 planta, såsom t. ex. ett träd, en buske, en ört; men en tufva af Carex, af 

 Scirpus, af Eqvisetum, af Polytrichum m. fl., består af många stånd eller 

 plantor. 



■^) Det är icke min mening att helt och hållet anse denna del förkastlig; dess 

 syfte och betydelse för vetenskapen skönjes nog af sednare tiders utmärkta 

 arbeten i växtgeografien såsom t. ex. De Candolles Geographie botaniqve, 

 Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förhandlingar. Arg. 24. N'.-o 2. ** 



