66 ÖFYERSIGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANÜLINGR, 186 7. 



seende å mängden af individer, utan endast afser antalet arter, 

 genera och familjer, som i de olika länderna förete sig 



Vilja vi för exempel jemföra vegetationen i ett land med 

 den i ett annat, synes det mig vida rigtigare att jemföra de ytor 

 af landet (eller, som är temligen enahanda, de massor af växt- 

 individer), som de olika arterna, de olika genera, de olika fa- 

 miljerna eller högre grupper upptaga af länderna, än att blott 

 jemföra antalet urskiljda arter, utan afseende på den större eller 

 mindre plats de upptaga af landet. Huru mycket vigtigare för 

 växtgeografien måste det icke vara att känna, huru stora delar 

 af det beskrifna landet upptagas af skogbildande trädväxter, af 

 örter, af gräs, af ormbunkar, mossor och lafvar etc, än att blott 

 få veta det relativa antalet arter, som der förekomma, eller den 

 numeriska ordning, som antalet arter, genera, familjer erbjuder, 

 hvartiil för närvarande den vanliga metoden ofta nog inskrän- 

 ker sig. 



Kunde man, på det af mig föreslagna sätt, erhålla fullgiltiga 

 qvantitetstal, eller åtminstone närmast riktiga, i första rummet 

 för antalet individer af en art på en viss bestämd yta, så kunde 

 man genom en enkel räkning äfven erhålla dylika tal för de 

 olika genera, familjerna och högre afdelningarne, eller, för att pä 

 annat sätt uttrycka sig, få veta, huru stora delar af landet upptoges 

 eller betäcktes af de särskilda arterna, genera etc, och man kunde 

 enkelt, uttrycka huru stora delar upptoges af synantherer, legu- 

 minoser, orchideer, graraiiieer, mossor, lafvar o. s. v. Man skulle 

 på så sätt erhålla en vida rigtigare föreställning om vegetationens 

 beskaffenhet i ett land och hafva vida fullkomligare medel för jem- 

 förelser och uppskattning, icke allenast för naturalhistorien, utan 

 äfven för ekonomi och industri samt alla grenar af vetande och 

 användning, som bero af den organiska naturens kännedom. 



»y'*.'^j^3i|'^"'"' "<^t anföra andra. Men genom att för vart lands trakt- eller provins- 

 ► '' ^i.|i^ror bearbeta och hänvisa till de ytterst små bräktal i skilnaden, som deraf 

 ^ ?Vy^ - ejiiilllas, upplöser sig växlgeogralieu till så omärkliga resultater, att de vid 

 Pfc^^:\v,JjyTlänipuiugen gä- helt och hullet förlorade. 



