95 



Orvci'tiig'l iif Klint;!. A'('lciisli;i]is-Ak;i(l('ii] iciis l''(irli,'iii(lliiiij,'ii- 1S()7. N:o 4 



Undersökning oni den galvaniska ljusbågen. 

 Af E. Edlund. 



[Meddeladt den 10 April 1867.] 



1. Hvarje naturkraft har en i qvantitativt hänseende bestämd 

 verkan. Om en kraft vid ett tillfälle förorsakar en verkan, hvilken 

 i ett eller annat hänseende är olika med den, som samma kraft 

 förorsakar vid ett annat, sä måste dock dessa båda verkningar i 

 qvantitativt hänseende vara lika stora. Förrättar kraften båda 

 dessa verkningar samtidigt, så måste verkningarnes summa vara 

 jemnt lika stor, som det qvantitativa värdet af endera dem, då 

 denna ensamt förrättas. Naturligtvis förutsattes härvid, att den 

 tid, hvarunder kraften verkar, vid alla dessa tillfällen är lika 

 stor. Såsom bekant är, har den galvaniska strömmen flera olika 

 verkningar: den åstadkommer värme och ljus, sönderdelar kemiskt 

 sammansatta vätskor, som äro ledare för elektriciteten, uppväcker 

 magnetism och inverkar på redan färdigbildade magnetor, indu- 

 cerar galvaniska strömmar i närliggande ledare o. s. v. Värme- 

 produktionen kan på visst sätt sägas vara den galvaniska ström- 

 mens första och omedelbara verkan, emedan den alltid åtföljer 

 densamma, då deremot de öfriga verkningarne fordra, att derjemte 

 vissa vilkor äro uppfyllda. Genom tillförlitliga undersökningar 

 är det bekant, att det producerade värmet är proportionell 

 med qvadraten på strömstyrkan, multiplicerad med ledningsmot- 

 ståndet. Hela den värmemängd, som af strömmen utvecklas, 

 är således proportionel med qvadraten på den elektromotoriska 

 kraften, dividerad med strömmens hela ledningsmotständ. Detta 

 gäller, så länge strömmen icke förrättar något annat arbete än 

 producerandet af värme. Att denna på erfarenhetens väg funna 



