96 ÖFVERSIGT AF K. VE rENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1S67. 



lag Jir riktig och tillförlitlig, kan man anse bevisadt derat, att 

 densamma, såsom Clausius ådagalagt, kan theoretiskt deduceras'). 

 Men om strömmen, jemte produktionen af värme, äfven förrättar 

 något annat arbete, sä måste hela den producerade värmemängden 

 minskas med så mycket, som svarar mot detta arbete. Om man 

 således har en galvanisk stapel af en gifven elektroraotorisk kraft, 

 hvars poler äro förenade med hvarandra medelst en fast ledare, 

 och om man dervid utom elektromotoriska kraften äfven känner 

 motståndet så väl i stapeln som i den yttre ledningen mellan 

 polerna, så kan hela den af strömmen under en viss tid produ- 

 cerade värmemängden lätt beräknas. Tänker man sig nu, att en 

 del af den yttre ledningen borttages, och att i dess ställe infogas 

 en sönderdelbar vätska, t. ex. svafvelsyrehaltigt vatten, hvars 

 motstånd göres lika med motståndet i det borttagna stycket af 

 den fasta ledaren, så hafva elektromotoriska kraften och lednings- 

 motståndet genom detta utbyte icke undergått någon förändring. 

 Detta oaktadt kan den producerade värmemängden icke blifva 

 lika stor som förut, utan måste blifva mindre, emedan strömmen 

 jemte produktionen af värme äfven förrättar det mekaniska arbete, 

 som åtgår för vattnets kemiska sönderdelning. Detta åstadkom- 

 mes genom det kända förhällandet, att vid vattnets sönderdelning 

 i väte och syre sker en absorption af värme, och denna absorption 

 är till storleken lika med värmeproduktionen vid vätets och syrets 

 förening. Absorptionen är således ett mått på det mekaniska 

 arbete, som åtgår för sönderdelningen. Den hela af strömmen 

 producerade värmemängden blir s;il< des förminskad med jemnt sa 

 mycket, som svarar emot det af strömmen förrättade sönderdel- 

 ningsarbetet. livad hiirvid polplattornas öfverdragning med väte 

 och syre beträffar, hvariger.om en polarisationsström af motsatt 

 riktning mot hufvudströmmen förorsakas, så är detta, såsom lätt 

 är att inse, ett helt och hållet sekundärt fenomen, som med 

 sakens natur icke hai- något att skatta. 



Om man vidare har en galvanisk ström, hvars totala mot- 

 stånd är kändt, och hvars intensitet oupphörligen förändras, sa 



') Pofig. Ann. 15. 87 si.l. 415. 

 f. \ 



