102 ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1867.' 



Ofvergå vi till de båda näranda fallen, i hvilka induktion äger 

 rum, så finna vi, att det af strömmen förrättade induktionsarbetet 

 kompenseras genom elektromotoriska krafter och ingalunda der- 

 igenom, att strömstyrkan nedsättes genom en förökning af mot- 

 ståndet. Då således i de tre meranämnda fallen det af ström- 

 men förrättade mekaniska arbetet icke kompenseras derigenom, 

 att strömstyrkan förminskas genom en tillökning i motståndet, 

 så måste vi antaga, att förhållandet dermed i det fjerde fallet 

 är detsamma, alldenstund vi icke kunna anföra någon giltig grund 

 för motsatsen. Härtill kommer ännu ett skäl, som icke bör 

 lemnas utan afseende. Ifrån en annan del af elektricitetsläran ') 

 är det bekant, att söndersmulandet af fasta kroppar, såsom ge- 

 nom brytning, filning, skafning m. m., ofta förorsakar elektricitets- 

 utveckling. Detta skulle utan tvifvel alltid blifva fallet, om det 

 vore möjligt, att så skyndsamt aflägsna de skilda delarne från 

 hvarandra, att de fördelade elektricitetsarterna icke hunne åter- 

 förenas. Af allt detta tvingas man till det antagandet, att i den 

 galvanisTca ljushågen genom det mekaniska sönderdelandet af de 

 fasta polerna uppstår en elektromotorisk kraft, som sänder en 

 ström i motsatt riktning mot Imfvudströmmen. 



Vi skola nu visa, huru denna slutsats öfverensstämmer med 

 de anställda försöken. 



3. Om det finnes en elektromotorisk kraft i ljusbågen, så 

 måste denna tydligen förblifva konstant och oförändrad, så länge 

 stapelns elektromotoriska kraft, strömstyrkan och ledningsmot- 

 ståndet förblifva desamma. Den måste derföre vara oberoende 

 af bågens längd, förutsatt att, då bågen göres längre, man bort- 

 tager sa mycket af det öfriga motståndet i ledningen, att ström- 

 mens hela ledningsmotstånd blir detsamma som förut. Om dessa 

 vilkor äro uppfyllda, är således den elektromotoriska kraften i 

 ljusbågen densannna, denna sednare må till sin längd vara större 

 eller mindre. Den ifrågavarande kraften sänder en ström i mot- 

 satt riktning mot Imfvudströmmen och gör derigenom den totala 



') RrESS, Diu Lchru von düi- Uuibung.sc'luklricitiU. Delen ^.i: sid. 400. 



