116 ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



att upptagas, när de meddela lafvegetationen någon utmärkande 

 pregel. 



Det är bekant, att KinnekuUe till en stor del är täckt af 

 ett lager mylla ofvanpå den fasta berghällen. Der denna mylla 

 bildar något mäktigare lager, utgör den bördiga fält eller yppiga 

 löfskogsängar, men i motsatt fall kala, sterila hedar. Så är till 

 en del förhållandet med det nedersta lagret eller sandstenen (jag 

 förbigår urberget eller gneisen, hvilket, om det än någorstädes 

 träder i dagen, är för mig alldeles okändt i lichenologiskt af- 

 seende, och torde ej heller vara serdeles framstående i detta fall). 

 Blott sällan träder dock detta lager i dagen såsom hed, om ej 

 något mellan Råbäck och Hellekis, samt nedom Blomberg. Van- 

 ligen träffa vi sandstenen såsom fast berg i de branter eller klef- 

 var, som börja vester om Hönssäter och fortsätta utmed hela 

 Wenern (nedom Kärrgården, Hellekis, Råbäck, Trollmen, Hjelm- 

 säter, Blomberg) för att sedan vända sig upp mot Husaby, der 

 de sluta. Små sandstensbranter tinnas dessutom ofvan Kesta 

 kyrka. 



Ofvan sandstenslagret ligger alunskiffern med inbäddade or- 

 stensbollar, mig obekant i lichenologiskt afseende. Ofvan detta 

 vidtager siluriska kalken af rödaktig och ljusgrå färg i mäktiga 

 lager, hvilka såsom klefvar eller branter träda i dagen flerestädes. 

 Då kalken på dessa ställen hastigt förvittrar, kan den ej leiuna 

 något stadigt fäste för den långsamt växande lafven, hvadan dessa 

 branter äro ytterst laffattiga, ja merendels sakna alla tecken till 

 någon lafvegetation. Ofvan kalken ligger lerskitfern, savidt kändt 

 är artfattig, och derofvan trappen, i lichenografiskt afseende föga 

 märkvärdig. Härtill torde dock utan tvifvel bidraga, att Kinne- 

 kulles topp till största delen är beklädd af skog, i hvars skugga 

 niossmattan förhindrar nästan ail lafvegetation. 



De lokaler, som IVu- lichenologen äro af största intresse, in- 

 skränka sig således till jemförelsevis mindre trakter. — Hedarne, 

 förnämligast ofvan kalklagret (t. ex. den stora heden mellan Blom- 

 berg och Marturf), omkring Osterplana kyrka samt ställvis Oster- 

 plana vall), erbjuda, jord- och mossarter. På de derstädes spridda 



