MALM(illlON, ANNIII-ATA I'O^YCII.KTA. 143 



grisc;i, media pars simlidc l'u-^ca. Loiii,'il. IVaginciili ^ 'li) nun., \;\{.h. 



"2 III. Ml. 



//(iJj. Spcriincu iiiiiciiiu iiiaiiciiiii, ail insulas K()sl;(;r in l'aliii.sia 

 ab A. L.IUMGMAN prol'iiml. l.'io or^-yiar. (Ictcrliim, (^xainiiiavi. 



IM1Y1.L01)0(;E ') Sav., Morn. 



44. l'liyllodocc^ citriiia Mgun, 1. c. p. !)5 Tab. XIII f. 24. 



Phyllodoce maculata Orsted, Grönl. Ami. doisibr. p. 39 11«^;. 46, 48 

 (^uon Fabr., nee Johnston). 

 Hab. ad Spetsbei-fiiam et Grönlandia;n, proi'. 5— 70 orj^-., haiid 

 i'ara: Spetsbergiae: Shoalpoint, Waygatsöarne, Storfjorden (Ipse), Horn- 

 sund (Torell), Isfjorden (Loven). Grönlandipe: Noisovak (Amond- 

 sen), Omenak et Proven (Torell). 



45. Phyllodoce gro enl and i ca Örst., Mgrn, 1. c. p. 9G. 



Hab. vulgaris in maribus Spetsbergiae et Grönlandise, prof". 5—50 

 orgyiar. fundo argill. vel argill.-arenoso. Earior etiain ad Finmarkiani 

 et Bahusiam. 



Tab. III f. 9 Phyllodoce grönlandica e Bahusia: 9 C Pes 

 10 dexter, 9 C^ pes 60 dexter, 9 C- pes sinister e postica parte cor- 

 poris, omnes antice visi, aucti. 9 D Seta 500:ies aucta. 



46. Phvllodoce tnucosa Örsted, Ann. Dan. Consp. p. 31 f. 25, 

 79, 83, 89 (p. p.). 



Lobus cephalicus cordatus longitudine latitudinem sequans. Pro 

 boscis ernissa subcylind«ca parte posteriore papillis ovalibus com- 

 pressis in ordines 12 longitudinales, utrinqiie sex, dispositis, parte 

 anteriore transverse riigosa; numerus papillarum in ordinibus latera- 

 libus interuiediis c. 10. Lameila appeudicis superioris in segmentis 

 anticis subovalis, in mediis subrectangularis; lamella appendicis infe- 

 rioris elliptica acurainata apice deorsum versa, parte setigera fere duplo 

 longior. Color in spiritu albidus. Longit. 50 — 60 m.m., latit. cor- 

 poris 1,2 m.m., cum appendic. 3 m.m. sine setis. 



Hab. ad oras occident. Sveciae a Kullen (Orsted) usque ad 

 Koster, prof. 5 — 20 orgyiar., haud frequens. 



') Detta namn har vunnit bui'skap äfveu i botaniken, men är redan af Savignv 

 (1817) upptaget i dess här begagnade betydelse, hvilken det sedermera fått 

 behålla inom hela den hithörande zoologiska litteraturen, hvarföre vi ej anse 

 det tillständigt att yrka på dess ersättande af något nytt, sä mycket hellre 

 som vi icke äro absoluta anhängare af den åsigt, som fordrar att samma 

 genusnamn icke i något fall får begagnas inom zoologien och botaniken 

 tillika. 



