LINT)STH(")M, oi\i i!i( Aciiioronsi.Äc'i'icT ■nnMKi{i';i,i,\ i!II,i,in(;s. 2.")') 



äro t'ästadc, synos iiii«^' lialVii sin inotsvari^liet. lio.s 'rriiiicrcll;i i 

 (Ion sa langt ncMlantT)!' r()i'mviiiiiiiti;ani(! fortsatta iiicllaiiv;ig<,'f;ii. 

 Dennes båda, i midteii fcirenadc; la<^er utbreda sif^ åt sidorna öf- 

 ver det egentliga skalet, och utgöra en omedelbar fortsättning af 

 rörens lager. Hos Obolus äro äfvcn adductorcsrna ordnade såsom 

 hos Lingula, med ett mera utprägladt och bredare samt mera 

 upphöjdt midtelfält emellan sig. Hos somliga öfversiluriska Oboli, 

 hvilka kanske snarast borde bilda ett eget slägte, är midtelfästet 

 mycket starkt upphöjdt, och förlänges mot nedre kanten i en lång 

 och smal list lik den hos Lingula. Hos dessa Oboli tillkommer 

 äfven den utvecklingen, att adductorernas fästen äro fördjupade 

 i skalet, så att aftryck af detta visa ett par tandformiga mycket 

 korta rörfyllnader^). Men sin högsta höjd når denna egendom- 

 liga utveckling af muskelfästena hos det ifrågavarande slägtet 

 Trimerella. Jag kan nemligen ej såsom annat än dylika fästen 

 betrakta dessa så utmärkande rör med mynningar intagande 

 samma plats, som hos nu anförda slägten intagas af adducto- 

 rerna, med väggar märkta af dessa longitudinella strimmor, så 

 betecknande för muskelfästenas intryck hos brachiopoderna, samt 

 med ett uppkomstsätt helt och hållet skiljaktigt från septal- 

 bildningen. Det skulle således förefinnas en fortlöpande serie i 

 denna utbildning af muskelfästena: svagt fördjupade eller i sin 

 första anläggning hos Lingulae, starkare utpräglade hos Oboli 

 (isynnerhet de öfversiluriska formerna) och utbildade till sin 

 höjd hos Trimerella. 



Davidson 1. c. Pl. IV f. 39. Se äfveu tiguren af ett dorsalskal pä tatian, 

 att jemföra med Billings tigur af ett aftryck af ett dorsalskal hos Trime- 

 rella grandis. Af stort stöd för ofvanstäeude åsigt om Trimerellas rör iir 

 det factum, att hos vissa arter af slägtet Crania, isynnerhet frän Skånska 

 kritformatiouen, dessa adductorernas fästen fortsättas likt länga afsmalnaude 

 rör ända till skalspetsen. Sä hos C. spinulosa Hisinger (Leth. Suecica Pl. 

 XXIV, fig. 7 a.). En upplysande figur finnes i tyska upplagan af Davidsons 

 lutroduction to the Brachiopoda (Tah. V fig. 15, C. brattenburgensis, äfven 

 fig. 16 c, C. antiqua Defk.). Jag kan äfven anföra S. P. Woodwaeds au- 

 ctoritet i Manual of Shells p. 236 (Crania): »The large muscular impressions 

 »are . . . soraetimes deeply escavated». 



