296 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1867. 



förlängning variera; längst rörformigt utbildad förekommer den 

 dock i allmänhet på de uppresta stamdelarne. Det är troligen 

 ett af de senares knoppningsstadier, som lemnat Coppin karak- 

 teren för Salpingia Hassallii. Det af honom gifna artsnaranet 

 skulle således ega prioritetsrätt; men BusKS och Landsbo- 

 ROUGHS säkrare bestämning må väl försvara bibehållandet af 

 benämningen y^tea truncata, åtminstone så länge något tvifvel 

 kan vara fästadt vid Coppins ofullständiga beskrifning. 



På de krypande delarne af stammen finna vi stundom en 

 förändring i djurhusens form, hvilken ställer denna art närmare 

 de öfriga, som blifvit urskiljda inom detta slägte. De förlängda 

 djurhusen, som annars vanligen hafva den uppresta delen uppåt 

 utvidgad mot den snedskurna mynningsarean, kunna stundom få 

 denna del mera jemnt cylindrisk med en inknipning såväl vid 

 basen som vid dess midt (Tafl. XVI, fig. 1). Det är samma 

 förändring som vi förut sett på Vesicularia fusca, och den förer 

 y3^. truncata så nära intill den form, hvilken vi beskrifvit ^) 

 under namnet ^^. argillacea, att vi nu vid sammanställningen 

 af de bevis, vi ega för formernas föränderlighet, anse det rät- 

 tast att upptaga den senare såsom en djupvattensform af den 

 förra. Den största längd, hvilken vi mätt på de nämnda upp- 

 resningarne till ^. truncata, har emellertid endast varit 0,75 

 mm., under det motsvarande måttet på ^. argillacea varit 

 dubbelt så stort. Härtill kommer djurhusväggens opaka utse- 

 ende, som alltid gör den senare lätt igenkännelig. Det återstår 

 dessutom att i ett mera rikhaltigt material, än det som stått 

 oss till hands, finna de öfvergångar, som ännu saknas. 



Den andra af våra nordiska arter, 



u^. anguina, 

 är den sedan längst bekanta inom slägtet. Efter djurhustop- 

 parnes utvidgning och den uppresta djurhus-delens mer eller 

 mindre böjda form och längd har visserligen HiNCKS afskiljt 

 den från sin y^. reda; men variationerna i dessa hänseenden 



Öfvers. Vet.-Akad. Förh. 1865, p. 



