SMir'l", KlilTlsK L'OKTKCKN. ()KVKlt SKAND. II AI'S-UIO 0/,()i; I! , 'M)'.i 



genom klyt'niiiu af dciina kiiopii i)t\aii li'driiiifcn, liksom vi sett 

 på (Ymovna. När pä detta sätt tveiiiic lircdvid In arandi-a 

 ställda djiirhiis hlifvit l)ildad(", fortsätta de emellertid ledens 

 tillväxt hvart tor sig genoiu en knoppning vid toppen af sin 

 baksida, så att de båda djurhusraderna tillväxa mera oberoende 

 af hvarandra, än hvad furhallandet var lios ('rlHwrna. J)jurliu- 

 sen i de båda raderna stå visserligen i samband med hvaran- 

 dra — åtminstone har jag på flera ställen sett föreningsporer i 

 kalkväggen, der tvenne djurhus, hvart i sin rad, haft sina mant- 

 lar i beröring med hvarandra; — men upplöser man kalkskalet 

 med ättiksyra, kan man draga raderna hela isär. 



Den sistnämnda knoppningen, liksom de yttre avicularier- 

 nas uppkomstsätt, bildar en öfvergång från samknoppsklyfnin- 

 gen till den enkla knoppningen, derigenom att det djurhus, från 

 hvilken det utgår, till största delen är färdigbildadt vid klyf- 

 ningsplanets uppträdande. Likväl förekommer en tidigare sam- 

 knoppsbildning vid hvarje senare grenbildning, ty denna uppstår 

 derigenom att ett af den ena radens djurhus — det tredje (tafi. 

 XVI, fig. 14, a) eller femte (tafl. XVI, fig. 26, a) yngsta i le- 

 den — får knoppen vid öfra inre hörnet af sin baksida delad 

 till början till två (understundom till och med till tre) djurhus, 

 och det innersta af dessa, som blifver midtelhus i grenvinkeln, 

 utbildar en enkel knopp i hvartdera af sin baksidas öfre hörn, 

 den ena till fortsättning af den äldre stamdelens riktning, den 

 andra såsom början till den inre raden i den nybildade grenen, 

 hvars yttre djurhusrad fortsattes från den yttre (eller i abnor- 

 ma fall den mellersta) af de förstnämnda samknoppsdelarne 

 (tafl. XVI, figg. 14 och 26, h). Vi skulle således här, liksom 

 hos Crisiorna, kunna urskilja awel-leåev och sido-\edei\ men ge- 

 nom den sistnämnda samknoppsdelens förlängning blifver skill- 

 naden mellan grenens och den öfriga stamdelens tillväxt och 

 utveckling så obetydlig, att stam-delningen snarare får utseen- 

 det af att vara dichotom. Den del, som, efter samknoppsklyf- 

 ningen att döma, är att anse såsom gren, kan dock äfven från 

 stammens framsida lätt urskiljas, derigenom, att dess äldsta djur- 



