SMII'C, KKI'I'ISK l'oHri'CKN. (il'VKU SKAM). II A I'S-IIH VO/OKlt . .*i21 



aroaiis Imiii. Dciiiia ;ir inMiilij^eii iipi)till iiicra tydli^zt tvüi-sku- 

 reii i liklu't iiiuil . I'^tcoiiins (lij^fi. 44: och 45). I hvardera viii- 

 keiii för denna tvärskärning sitter ett borst orli innanför livart 

 utaf di'ssa, eller stundom blott innaiiför det ena, liar mynnings- 

 areans kant ännu ett dylikt. Vid nedre ändan af den sålunda 

 fnin ringformen betydligt förändrade mynnings-arean sitta lika- 

 ledes fyra eller tre borst. Det andra djurhuset (tig. 46) är 

 mera förlängdt. Det har sitt fäste längre ned än det motsva- 

 rande på C. ,'icabra: genom denna karakter (tigg. 43 — 45) skiljer 

 man dessa båda arter lättast i deras början. Redan vid det 

 tredje djurhuset (fig. 47) se vi vibracularium: det fjerde har 

 både vibracularium och avicularium; de senare utbildade delarne 

 af stammen få artens typiska form. 



Denna utmärker sig genom sin elliptiska eller omvändt ovala 

 mynnings-area med kanten i den nedre ändan utbredd nedåt till 

 en vinkel (se Ofvers. Vet.-Akadeniiens Förh. 1865, Tafi. VI, 

 tigg. 5 och 6) och i den öfre, tvära ändan försedd med 3 — 5 

 borst, 2 eller 1 i det yttre och 3 eller 2 i det inre hörnet, på 

 hvilket senare ställe kanten likaledes är något utbredd. I mid- 

 tellinien af djurhusets nedre, cylindriska del har kalkväggen en 

 mörk, rak, nedåt tint tillspetsad strimma, som sänder skiftevis 

 ställda förgreningar at sidorna. 



Aviculariernas skarpa mynningskant (fig. 49) är tandad. 

 Deras yttre sidokant går i bugtig linie öfver uti yttre djurhus- 

 sidan, så att den hvarken bildar med denna den skarpa vinkel 

 som på C. ternata eller den raka fortsättning som på C. scabra. 

 Vibraculariernas spröt (tig. 48)^) är skarpt tillplattadt, på mid- 

 ten utbredt. 



Ovicellerua utmärka sig isynnerhet genom sin sneda ställ- 

 ning (fig. 50) inåt mot midten af stammens framsida. Deras 

 kalkvägg är vanligen i fullt utveckladt tillstånd slät, men under 

 sin tillväxt visa de genom den från sidorna och toppen fort- 

 skridande kalkafsättningen en teckning af ljusare fläckar, som 



1) Jfr Bidr. Känn. Hafs-Br. Uiv. Ups. üuiv. Årsskrift 1863, p. 24 (sep.) 



