^MITT, KKII'ISK roRI'KCKN. ÖFVKK SKAM). II Al'S-IUtV<;/,(JKl(. !J25 



Dess byggnad är tVinit, isyiiiierliot af Karrk, \'. Hkneden 

 och BusK afteckiuid och beskritVen. Dess variationer äro ick»; 

 obetydliga och visa sig redan för det obeväpnade ögat uti stani- 

 iiiens utseende, som med kortare grenar är mera lurfvigt, och 

 deremot da grenarne äro längre, blitVer mera rakt. Cypress-likt. 

 Dessa olikheter gä i förening med djurhusens formförändringar. 

 Afven här kunna vi nemligen urskilja en <don</ata-t'onu, som 

 dels förekommer sjelfständigt, dels såsom en utveckling från 

 Stammarne af den kortare formen. Denna senare har sina myn- 

 nings-areor mera snedt ställda mot djurhusens framsida och af 

 ea mera rundad form. Sådana äro emellertid topparnes djur- 

 hus uti sina yngre stadier äfven pä den förlängda formen, och 

 sådana förblifva vanligen de nedersta djurhusen vid grenar- 

 nes bas. 



Elougata- formen är för öfrigt mera allmän vid Spetsber- 

 gen. Der upptager den också vanligen mera kalk ur sin djur- 

 husvägg. Men båda formerna förekomma äfven i förening med 

 hvarandra. Den vanliga längden på den förras mynnings-areor 

 är 0,48 mm. En kortare form från Spetsbergen hade en myn- 

 nings-area 0,31 mm. lång, en annan 0,36 mm. På ett exem- 

 plar frän Bohuslän var en mynningsarea 0,39 mm., en annan 

 0,47 mm. lång. 



Tentakel-antalet är enligt Farre och V. Beneden 10, en- 

 ligt Dalyell 12 — 14. 



Denna liksom Eucratea chelata skiljer sig från Cellidaria 

 äfven genom saknaden af tydliga ledringar. Dessa båda släg- 

 ten äro också af BusK upptagna bland Inarticulata, under det 

 att de egentliga Cellulariéerna hos honom tillhöra Articulata. 

 Men vid grenarnes bas se vi alltid på Gemellaria och stundom 

 äfven på Eucratea det nedersta djurhusparet eller djurhuset mer 

 eller mindre inknipet straxt ofvan sitt fäste. Härigenom ersattes 

 ledgången, der den behöfves på dessa redan i sig sjelfva böjli- 

 gaste formerna inom familjen. Sådana öfvergångsformer före- 

 komma äfven på andra ställen, der stammens fasthet ej är till- 

 räcklig att ersätta böjligheten. D'Orbigny, som först upp- 



