356 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAU, 1867. 



mera nedåt, till dess stammen har sin parasol-form med en in- 

 tryckt topp. I det inre af denna form, riktade nedåt och ställda 

 omkring stammens början, utvecklas från rotträdsutbredningen 

 mellan grenarne skiljda rottrådar, liksom denna med en tunn och 

 genomskinlig ectocyst. En sådan rottråd utvecklas äfven från 

 sjelfva stammens början, och dennas liksom de öfriga trådarnes 

 riktning nedåt, deras mjuka byggnad och jemnt runda lumen göra 

 det antagligt, att der vi träffat denna art lefvande på fin ler- 

 botten, har den fört ett mera fritt lif, med rottrådarne blott 

 nedvuxna i den lösa leran, utan att som annars vanligt för Bryo- 

 jzoerna begagna sina rottrådar till fäste för fastare föremål. 



Oafsedt formen på det första djurhuset, som är längre än 

 de närmast yhgres, gå formförändringarne här i likhet med de 

 öfriga arternas. De kortaste djurhusen förekomma der stamdel- 

 ningarne äro tätast, sedermera förlängas de som vanligt. Deras 

 variationer sträcka sig härvid från 0,5 mm. till 0,8 mra.; — måt- 

 ten tagna på stammens baksida från det ena djurhusets början 

 till det andras, så att deras verkliga längd naturligtvis är något 

 större. Aviculariernas längd varierar något omkring 0,48 mm. 



Slutligen vilja vi vid grenbildningen för denna art anmärka 

 en olikhet mot de öfriga Bugulorna, hufvudsakligen beroende 

 deraf, att då eljest en stanidelning med bibehållande af den två- 

 radiga djurhusställningen uppkommer, på det sätt att först den 

 ena och sedan närmsta djurhus i den andra raden utvecklar två 

 djurhusknoppar i stället för en, här deremot blott den ena raden 

 fördubblar sin djurhusknoppning, medan den andra fortsätter en- 

 kel. Det djurhus, som gemensamt med den sistnämnda fortsätter 

 i den förra stamdelens riktning, bildar genom sidoknoppning ur- 

 sprunget till den inre djurhusraden i den nya stamdelen. 



Djurhusformen för denna art gifver oss en vink att med 

 Bicellariece förena slägtet 



Beania. 



Bland våra nordiska arter har nemligen detta slägtes repre- 

 sentant, oafsedt den rörformiga basaldelen, sin största likhet, hvad 

 djurhusformen beträffar, med en Bugula umhella. Dess stora 



