382 ÖFVEBSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1867. 



Allmän vid Englands och Bohusläns (och södra-mellersta 

 Norriges?) kuster, på de mindre djupens stenar och andra hårda 

 föremål, synes Flustra foliacea saknas i de arktiska regionerna, 

 då vi icke funnit den vid Finnmarken eller Spetsbergen '). 



Vid sidan af Flustridce ställa vi familjen 



Cellm'iecB, 



en utvecklingsriktning, i hvilken vi ännu kunna igenkänna JF'/^isi»'a- 

 typens djurhusform, oaktadt den stora skillnaden i stamform — 

 sådan den förekommer i nutiden — naturligtvis icke kan sakna 

 sitt inflytande på djurhusformen. 



De fiustrina djurhusen stå nemligen här — då vi taga de 

 typiska formerna i betraktande — i sin quincunxstälhiing rik- 

 tade åt alla håll från stammens längd-axel, vare sig denna är 

 linie-formig, såsom på de runda, eller ett plan, såsom på de 

 tillplattade stammarne. I nutidens fauna, såvidt vi känna den- 

 samma, förekomma endast runda, ledade stammar. Den oledade 

 Vincularia, om hvars lefvande former vi isynnerhet böra hän- 

 visa till BUSK (i Quart. Journ. Micr. Se, N. Ser., vol. 1, p. 

 155), står visserligen icke långt härifrån men synes snarare 

 böra hänföras till en annan familj e-grupp, samlad omkring släg- 

 tet Biflustra. Huruvida Cellariéer med oledade, runda stam- 

 mar i forntiden förekommit, hvilka i så fall närmast vore att 

 söka bland D'Orbigny's Vincularina och Escharinella, synes 

 svårligen kunna afgöras med den kunskap, man ännu eger om 



') Fabricii Flustra foliacea i Fauna Groenlandica är utan tvifvel en annan 

 art. Hvilken den är, kan svårligen med full bestämdhet afgöras. Hans be- 

 skrifning synes man komma närmast med en gissning på en torkad och för- 

 vittrad {eburnea) Bugula Murrayana. I sina senare anteckningar om den- 

 samma säger han: Mscrpt. H. 2, N:o 261, p. 274 — Kgl. Bibi. Kphmn.) 

 "Ob cellulas basi coarctatas utrinque spinosas non potest esse Fl. truncata 

 "auctorum, cui ceterum ligura laciniarum magis similis. Cellulae altera ])a- 

 "gina laciniarum tautum apertae sunt, altera vero clausre (ibique convexae et 

 "subannnulatae) licet aliud voluisse videntur auctores, utrinque cellulosam il- 

 "lam dicentes, anne igitur aliam speciem in mente liabuerunt, dum etiam 

 "figurae naturales non omnino quadrant, sed tamen auctae melius". Af de 

 Grönländska Bryozoer, som vi känna, är B. Murrayana den enda, hvilken 

 dessa ord kunna åsyfta. 



