SMITT, KlilTISK 11)1! TICCKN. (Jl'VIOK. SKAM). II A l'S-11 K V()/( )i;i( . 'MKi 



(lo steint' (Ijiipcii ocli i (l(! arktiska liatVen. StiiiKloiii, s.isoin 

 iitVfii vid Spetsbergen (pa skifferstenar frän Green-Ilarbour, eii 

 \ik af Istjorden), se vi dem bredvid livarandra. De förekomma 

 IUI ock uti en mängd variationer, som dels förena dem med 

 livarandra, dels visa deras förliållandc till öfriga former. De 

 torra kan nian liimpligast anmärka och ordna efter mätningar, 

 ty ju större koloniens delar blifva i en M. ci'aticula, desto mera 

 närma de sig ock till formen för M. lineata. Säsom ett exem- 

 pel kunna vt anföra en il/, cj-aticula från Bohuslän, hvars avi- 

 cularier vid mandibelns bas uppmättes till 0,08 mm:s bredd. 

 Ifrån djurhusens storlek, borstens antal och ställning, oviceller- 

 nas form, de större eller mindre avicularierna och den svagare 

 eller starkare förkalkningen skulle man lätt kunna hemta ka- 

 rakterer, hvilka för en eller annan koloni vore så konstanta, 

 att de väl kunde synas berättigade till att utmärkas med ett 

 eget namn. Men icke nog dermed: både M. craticula och M. 

 lineata kunna följas på afvägar åt andra håll. 



Den förstnämnda har nemligen sina första djurhus i kolo- 

 nien öfverensstämmande med den utveckling till M. trifolium, 

 hvilken vi ofvan anfört såsom ett exempel, blott att borstan- 

 talet i allmänhet är 6 — 7 på hvar sida af mynningsareans rand. 

 M. trifoliicm antog emellertid snart den rundadt trekantiga for- 

 men på sina mynnings-areor, och när man dä — såsom vi sett 

 en koloni pä en Grammaria från 45 famnars djup på stenig 

 botten utanför Verlegen-Hook, norr om Spetsbergen — finner 

 kolonier af i O — 12 djurhus med cixiticula-fovm men endast med 

 7 borst i mynnings-areans rand och dessa tydligt ledade vid 

 sin bas, karakterer som snarare tillhöra M. trifoUum, visar det 

 sig, att craticula-fonnen kan ega en annan betydelse, än hvad 

 framgår ur dess förhållande till M. Imeata. Ännu mera be- 

 styrkes detta påstående, då vi finna mera utvuxna craticula- 

 kolonier förändra formen på sina mynnings-areor till likhet med 

 M. trifolium. Så t. ex. se vi tvenne kolonier på en Ascidia 

 från lerbotten på 20 famnars djup i Advent-Bay vid Spetsber- 

 gen, af hvilka den ena bibehåller typisk craticula-iorm. med 



