s^rii'T, KurrisK K()h;i'K('kn. ()I''vki( skand. ii \i's-iiin o/okk. 401 



Med (Ml (Ijiii-liusbyggiiiul, sdiii inm ilcii niiniiast intill ,1/. 

 rratirida, inllickii vi här 



M. nitida, 



livilken icke sällsynt fürekoiuiuor pä de mindre djupens al(j;er 

 och Ascidioi- vid Bohuslän, men hvarken vid Finnmarken eiler 

 Spetsbergen ännu blitVit funnen. Likaledes har den saknats i 

 de samlingar frän Grönland, hvilka jag hittills haft tillfälle att 

 undersöka; och granska vi Fabricii beskrifning af Cellepo^xi 

 idtida, blifver det föga troligt, att han afsett denna art, livars 

 benämning således daterar sig från Johnston '). 



Efter den sistnämndes exempel hafva de följande förfat- 

 tarne hänfört den till slägtet Leprcdia, och vid redogörelsen för 

 Escharinerna skola vi också se, att den och dess gelikar der 

 synas ega sin vigtigaste betydelse; men djurhusens likasom hela 

 koloniens byggnad visar otvetydigt, att den är en Alembrard- 

 porid. En antydan, att man redan förut anat detta, skulle 

 kunna framdragas ur Johnstons misstanke -) — af Busk helt 

 kort förkastad — att hans Flustra lineata kunde vara ett sta- 

 dium af denna art, hvilket bevisar, att han sett sig hafva skäl 

 att sammanställa den med en tydlig medlem af denna familj. 

 Denna jemförelse är vidare utförd af Ålder ^j, men med samma 

 resultat, hvartill Busk kommit, att Johnstons Lepralia nitida 

 vore en verklig Lepi'alia. Vi behöfva emellertid blott påminna 

 — ■ hvad ej heller någon med bestämdhet förnekat — motsva- 

 righeten af djurhusens delar hos den ena af de jemförda for- 

 merna mot dem hos den andra. ''Ribborna' på M. nitida hafva 

 nemligen samma ursprung och utveckling som borsten i den 



fråa Falklandsöarne, hvilken senare vi dock endast känna efter BusKS be- 

 skrifning och figur, hvarföre vi ej våga sammanföra två i geografiskt hän- 

 seende så vidt skilj da former. 

 ') Fabricii beskrifning af C. nitida synes snarast tillhöra en Lepralia grani- 

 fera (JoHNST.); men äfven denna är mig okänd från Grönland, och troligen 

 har han haft till grund för sin art en Leiiralia hyalina, som varit försedd 

 med tvärveck och haft en svag mucro vid bakre randen af' mynnings-arean. 



2) Brit. Zooph., ed. 2, p. 350. 



3) Trans. Tynes. Club., vol. III, p. 145 (p. 55 sep.). 



