562 ÖPVEE.SIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



«en på dem. På Ottenby, hvarest en stalldräng stannar hos 

 hvarje sto till dess efterbörden afgått, har icke några försök, 

 med afseende på efterbördens uppätande, blifvit anställda. 



A en egendom här i grannskapet, hvarest 8 ston fölat un- 

 der innevarande sommar, hafva 2:ne stycken visat begär att för- 

 tära efterbörden. På Ultuna har under 18 års tid intet sto, 

 ■som fölat, uppätit fosterhinnorna. — Sålunda finnes bland ett 

 «tort antal ston, som fölat, intet fall, der Aristoteles uppgift 

 vunnit full bekräftelse. 



Hos kor förekommer det deremot konstant, emedan vid intet 

 •enda af de 30 å 40 försök, som under de sednaste åren här 

 •blifvit gjorda, hafva korna underlåtit att uppäta sin efterhörd. 

 Då efterbörden inom några timmar efter kalfningen blifvit lagd 

 upp till korna, hafva de genast börjat att äta densamma, hvar- 

 vid en del deraf hängt ut ur munnen, därefter har alltsammans 

 blifvit släppt på golfvet och kon återigen börjat tugga derpå. 

 Sålunda hafva korna under nära I timmas tid växelvis tuggat 

 -ocli släppt ut efterbörden, till dess de slutligen sväljt hela mas- 

 san '), hvarvid hufvudet varit utsträckt och djuren visat några 

 ■Ögonblick besvärlig andedrägt, under det att massan passerat 

 genom svalget och foderstrupens halsdel. x4.fven sådana kor, som 

 visat sig ilskna mot sina kalfvar, hafva dock alltid uppätit efter- 

 börden. 



Sedan efterbörden blifvit förtärd, hafva djuren aldrig visat 

 någon olägenhet deraf, ej heller hafva några delar af efterbörden 

 varit synliga i träcken, utan den har blifvit fullkomligt digererad. 

 Huru denna massa, som otvifvelaktigt först kommer till vomraen, 

 •derstädes kan blifva så sönderdelad, att den (naturligtvis utan 

 att idislas) kan öfverföras till löpet, är ännu oförklarligt, isyn- 

 nerhet om man betänker, att vätskan i vommen är alkalisk och 

 ■ej förmår peptonvandla ägghvitekroppanie i fosterhinnorna. 



Det är visserligen sedan längre tider bekant, att korna på 

 kusten af Finnmarken lefva under en del af året af fiskaffall. 



') Efterbörden från kor af 1100 skälpunds lefvande vigt har uppgått till 13 a 

 14 skålpund. 



