EDLUND, OM LJUSBÅGENS ELEKTROMOTORISKA KRAFT. 641 



försöktes, om en ljusbåge kunde bildas, och dermed fortsattes 

 till dess att gränsen var uppnådd. Som rheostat begagnades 

 den förut använda parallelipipediska trälådan, som till en del 

 var fylld med kopparvitrioUösning '). Vid alla de följande för- 

 söken var förbindningslinien mellan polspetsarne horizontal; vid 

 de i min förra uppsats anförda deremot vertikal. 



3. Sei'ien 1. 



Försöket '1. Stapeln bestod af 66 elementer af BuNSENS 

 konstruktion. Till polspetsar begagnades kol af hård beskaf- 

 fenhet. Då kolspetsarne Voro i kontakt, och 1 tum af rheostaten 

 var i ledningen insatt, stadnade tangentbussolen i medeltal pä 

 56*^26', och, då 10 tum voro insatta, på 38^30'. Häraf kan 

 man beräkna, att hela motståndet (71/) utom rheostaten = 9,067, 

 och stapelns elektromotoriska kraft (_EJ) = 15,171; hvarvid den 

 elektromotoriska kraft tages till enhet, som gifver 45 graders 

 utslag på tangentbussolen, då motståndet är 1. 



' Då en ljusbåge af 3 skaldelars längd var bildad och 1 tum 

 af rheostaten var insatt, var tangentbussolens utslag = 37''30', 

 och då 11 tum af rheostaten infogades, erhölls samma gradtal. 

 Vid samma strömstyrka erhölls: 



Motståndet i 2 skaldelars båge = 8,9 

 d:o 1 d:o ■ =7,7. 



Häraf erhålles a = 6,6 och 6 =-1,1 5. 



Derpå undersöktes åter stapelns elektromotoriska kraft och 

 motståndet i ledningen utom rheostaten och befunnos vara." 

 lf= 8,527 och ^=15,730. I medeltal var således under detta 

 försök ili = 8,797 och ^=15,451. 



På detta sätt blir X> = .f^f4^ = 0,3334 J5'=5,15. 



Försöket 2. 30 elementer. Med dessa erhölls en tydlig 

 ljusbåge, ilf var var vid detta försök = 3,41 och E=7,20. 



') I alla de följande försöken deltog Hr Magister Lemström frän Helsingfors. 

 Öfvers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Årrj. 24. N:o JO. 3 



