650 ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANBLINGAK, 186 7. 



af Tritoniam undatum: skalet har liög spina och är i allmänhet 

 olivbrunt med längsställda band af omvexlande kastanjebruna 

 och hvitaktiga fläckar. I Ventrikeln af fiskar togos arter af 

 Scaphander, Eulima, Cardium, Pecten o. s. v. samt en Thyone, 

 som genom strukturen af sitt kalkskelett visar sig tillhöra Th. 

 fusus, ehuru den till kroppsformen vida mera liknar Th. Ra- 

 pliauus. 



Vid Aalesund fiskades denna årstid obetydligt, med undantag 

 af sommarfetsill , hvaraf från Storfjorden dagligen ankomme 

 några båtlaster. Sällan förekommo exemplar af Sebastes nor- 

 vegicus — den mindre kustformen, S. viviparus Kr. — Cottus 

 Scorpius, Scomber Scombrus, Salmo Salar, Pleuronectes flesus, 

 P. Platessa, Hippoglossus maximus, Brosmius vulgaris (ett litet 

 exemplar), men arterna af Gadus voro allmänna. Några gånger 

 var jag sjelf ute på fiske och erhöll då Gadus morrhua, jegle- 

 finus, merlangus, virens och Pollachius, men äfven G. melano- 

 stomus sades förekomma i det inre af Storfjorden. Afvenså 

 erhöll jag en Labrus mixtus c/', som i afseende på hufvudets 

 form och storlek visar sig olik andra af samma art. EJufvudet 

 och isynnerhet nosen är nemligen ovanligt kort (detta exemplar 

 af 266 m.m. längd har hufvudet ungefär lika med, nosen koj- 

 tare än hos ett af 233 m.m.), pannan starkt sluttande och con- 

 vex, hos öfriga concav eller (hos $) plan. Fenor och kroppen 

 i öfrigt visa intet anmärkningsvärdt. Förhållandet mellan huf- 

 vudets och kroppens längd är som 1:3^, hos öfriga som 1:3 å 

 1 : 3i. Hos Konsul Hansen i Aalesund hade jag tillfälle se 

 några der fångade sällsynta fiskar, nemligen Phycis furcatus, 

 Motella .tricirrata, Raniceps niger och Argentina Hebridica, hvilken 

 sednare, från Skandinaviens kuster förut känd endast från Chri- 

 stianiafjorden, här tagits ur munnen på en torsk. Exemplaret, 

 8 tum från nosen till stjertspetsen, stämmer alldeles med beskrif- 

 ningen i NILSSONS fauna. Strålarnes antal var i ryggf. 10, 

 bukf. 11, bröstf. 14, analf. 13, stjertf. 18 utom fyra små. 



Några gånger, då materialet för zoologiska undersökningar 

 ej räckte till, företog jag mig att^ undersöka vegetationen, sa 



