NORDENSKIÖLD, LAXMANNIT. 657 



Vauquelenit från Beresoiosh. 



I. ' II. 



Blyoxid 61,26 61,06 



Kopparoxid 12,43 10,85 



Jernoxid 1,09 1,28 



Kromsyra 15,26 16,76 



Fosforsyra 8,05 8,57 



Vatten 1,31 0,90 



99,40 99,42. 



Analyserna motsvaras af formlen ^): 



(Cu'H'0^P + 3(Pb, CupCr, 

 hvilken fordrar: 



Blyoxid 61,48 



Kopparoxid 13,13 



Kromsyra 16,57 



Fosforsyra 7,83 



Vatten 0,99 



100,00 '), 



Laxmanniten bildar några linier tjocka kristallskorpor eller 

 kristalliniska massor uppfyllda af drushål, hvilkas väggar äro 

 betäckta, med små, mörkgröna, glittrande kristaller. Brottet är 

 dels kristalliniskt, dels tätt- och jordartadt. Färgen mörk olive- 

 grön till pistagegrön och gröngrå. Pulfret ljust pistagegrönt. 

 Hårdheten lika med kalkspatens. Egentliga vigten af det fint 

 pulveriserade ämnet = 5,77 (16°)-^). 



För blåsrör i kolf afger mineralet obetydligt vatten. Smälter 

 under någon pösning på kol till en svart perla. Ger med bor- 



') Möjligen torde dock den i afhandliugens slut anförde formeln böra före- 

 dragas framför denna. 



^) Vid beräkningen äro följande atomvigter använda: Cu — 31,7; Cr — 26,1; 

 Pb— 103,5; Fe— 28; Mg— 12; Cl— 35,5. 



^) På stuffen förekom äfven några pseudomorfoser efter kalkspat, hvilka att 

 döma efter utseendet äfven bestå af laxmannit eller vauquelinit. Dessa 

 bildade nära kubiska, glänsande romboédrar, och Berzelii karakteristik af 

 ämnets kristaller bänför sig förmodligen till dessa ihåliga efterkristaller. 



Öfvers. af K. Vet.-Ahad. Förh. Arg. 24. 1^:0 10. ^ 



