684 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1867. 



ii : Si : H 



35. Åkerlera inA\\ ^ ^'^ ^'^ 



36. .. \^ ■^ } 1 1,6 0,5 



37. « ; ^_^ \ 1 1,4 0,4 



} (lo) { 



38. » S ( 1 1,6 0,4 



39. » (16) 1 1,5 0,4 



40. » (17) 1 1,4 0,5 



*'• » 1(18)1 ' '•' "•' 



42. » ) / 1 2,2 0,6 



43. >> l.,^.\ 1. U 0,5 



44. » P ^ }. 1 1,6 0,5 



45. » (20) , 1 1,5 0,5 



46. » (22) 1 1,5 0,5 



47. » (23) 1 1,4 0,5 



48. Svämmlera (Bladet .Stockholm) 1 1,4 — 



49. » (15) 1 2,2 — 



50. » (iJo) 1 1,6 — 



51. » (18) 1 1,5 0,3 



52. » (20) 1 2 0,5 



5.3. » ; , i : 1 1,1 — 



(23) \ 

 54. » i ^ ^ / 1 1,1 — 



Af dessa 54 analyser finnas 30, som närma sig eller öfver- 

 ensstämma med syreförhållandet 1 : 1,5 : 0,5, hvilket för lerjords- 

 silikatet ger formeln Äl^Si^ + 6H; 17 analyser gifva förhållandet 

 1:2: 0,5, och i 7 är detsamma 1:1: 0,5; det första förhällandet 

 är tydligen det sannolikaste. 



Fästa vi oss endast vid den kemiska processen, hvilken i 

 alla fall härvid blir det väsendtliga, finna vi således, att våra 

 leror redan äro till största delen kaoliniserade '). Sanden, 

 hvarmed lerjordssilikatet är uppblandadt är icke heller ren qvarz- 

 sand, utan äfven inmängd med andra silikater, sannolikt hufvud- 

 sakligen glimmerarter. Om emellertid genom någon kemisk om-' 



') Lerjorden i lerjordssilikatet är emellertid oftast i väsentlig grad ersatt af den 

 isomorfa basen jernoxid; detta är för dessa leror karakteristiskt och betingar 

 en elementär olikhet med kaolinen. 



