56 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



öfriga formförhållanden och förändringar finner en affinitet, som 

 försvarar denna formgrupps sammansättning. Den hufvud- 

 sakliga karakter man här har att använda är nemligen djur- 

 husmynningens halfcirkelform. Men ätven denna genomgår mo- 

 difikationer isynnerhet genom en tendens att förlängas i röi- 

 form, hvilken dock icke uteslutande tillhör denna grupp: och 

 under sådana förhållanden lemnar ofta den ofvannämnda midtel- 

 poren en god hänvisning för bestämningen. 



För att se sammanhanget med det föregående slägtet be- 

 höfva vi blott med Escharipora innominata jemföra Escliari- 

 23ora radiata (MoLL, BUSK^); och med tillägg af dennas lösare 

 3£etnbranipora-(MoUia)-y'å,xt och stora, mellan djurhusen spridda 

 avicularier, har den ena af dessa former tydligen en fullt jem- 

 förlig sammansättning med den andras, hvilken åter genom sin 

 mera konstanta, halfmån-formiga midtelpor tydligen visar sam- 

 bandet med slägtet 



Porina. 



Bland de nordiska former af detta slägte, som stå E. ra- 

 diata något nära, har 



Porina Malusii 

 den mest reguliera byggnad, hvarföre den ock lämpligast kan 

 tjena till utgångspunkt för uppfattningen af denna formseries 

 förändringar. 



Dess koloni-byggnad är tätare än de föregåendes eller åt- 

 minstone så fast som de fastares bland dessa. Enligt BUSK 

 har den till och med en antydan till He7neschara-bYggmiå, då 

 koloniens baksida visar djurhusens ectocyst väl förkalkad och 

 till god del fri, endast fastvuxen med placenta-lika skifvor. 

 Emellertid kan den häruti variera, ty både de djurhus, hvilka 

 vi afsöndrat från en Modiola, på hvilken de vuxit, och andra 

 dem vi undersökt tagna från artens här i Norden mera vanliga 

 förekorastställe, på Ascidior, hafva haft en tunn ectocyst på 



1) Quart. Journ. Micr. So., vol. VI, p. 128, pl. XX, lig. 4. 



