72 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-A.KAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



calarium får en cirkelsectors form, ehuru den sistnämnda upp- 

 resningen är så tunn, att den primära djurhusmynningens proxi- 

 mal-rand fortfarande är den tydligast framträdande begränsnin- 

 gen åt detta håll (figg. 30 och .39). 



När ovicellen utvecklas (figg. 30, 33 — 36 och 41), samman- 

 hänger dess raynningsrand med den sekundära djurhusmynnin- 

 gens. Ovicellernas form (figg. 30, 33, 36, 39 och 40) är jemnt 

 rund (på den konvexa varieteten) eller mot mynningen tillplat- 

 tad (pä den platta varieteten), hvilka olikheter äfven hafva in- 

 flytande på den med djurhusen och avicularierna gemensamma 

 sekundära mynningen, hvars sidokanter dessutom i förra fallet 

 vanligen äro mera uppresta. 



De största olikheterna i artens utseende åstadkommas emel- 

 lertid här, som vanligt, af den tilltagande förkalkningen. De 

 yngre djurhusen (figg. 30 och 32) liksom ovicellerna (figg. 30 

 och 39) hafva nemligen ectocysten öfver hela sin framsida ge- 

 nomborrad af temligen stora, i quincunx spridda porer, _hvaruti 

 denna art närmast påminner om den tätare genomborrade for- 

 men af Änarthropora monodon. Af denna beskaffenhet eller 

 blott föga mera utvecklad förblifver ectocysten på den konvexa 

 varieteten (figg. 33 och 36). När ectocysten öfver djurhusen 

 ännu vidare förtjockas, bibehålla porerna sin vidd, eller äro de 

 till och med utåt utvidgade, hvilket mera konstant tillkommer 

 den platta varieteten, så att deras begränsningar snart få utse- 

 endet af nätlikt ställda ribbor (figg. 39 — 41). Ectocysten kan 

 då till sin byggnad närmast jemföras med den lA Lepj-alia pal- 

 lasiana, hvars förkalkning vi i en föregående afhandling beskrifvit, 

 der de sekundära porerna uppstå på samma sätt, ehuru bilden 

 blifver något olika, derigenora att de der vanligen äro mera 

 spridda. På den platta varieteten Sii' EschareUa porifera täcksLS: 

 vanligen maskorna mellan dessa ribbor af en tunn kalkhud. Och 

 liksom pa Lepr. pallasicma reser sig här stundoui en mucro 

 proximalt om djurhusmynningen, i hvilket tillfälle aviculariet, 

 der det utvecklas, såsom vanligen är förhållandet på edeniata- 

 formen, medföljer uppre.vningen med sin mynnings-spets. 



