78 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK -AKAD. FÖKHANDLINGAR, 1867. 



Djurhusmynningen är rundadt fyrkantig; (fig. 45), i de yn- 

 gre stadierna med såväl proximal- som distal- randen jemnt böjd 

 i båge mellan ändarne af de mera räta och parallela sidorän- 

 derna. Med åldern och aviculariets utveckling ser man emel- 

 lertid ofta ^en förut konkava proximal-rauden blifva konvex. I 

 proximal-hörnen (fig. 45) uppstå nemligen äfven liar vinkellika 

 inväxningar från mynningskanten till förstärkande af mynnings- 

 lockets ledgång. Mellan dessa fortgår sedermera den proximala 

 utfyllningen till en jemn, konkav båge eller slatligen, dock icke 

 alltid, till en konvex form för proximal-randen. Den fullbildade 

 djurhusmynningens bredd är ungefär 0,23 mm., och dess längd 

 från midten af proximal-randen till motsvarande punkt på distal- 

 randen ungefär 0,15 mm. 



AviCularie-uppsvällningen går äfven här rundt om den proxi- 

 mala och sidokanterna af djurhusmynningen; men sjelfva upp- 

 svallningen, liksom avicularie-mynnhigen, är här mera utdragen 

 och upprest i båtstäf-form uti proximal riktning öfver djurhu- 

 set. Avicularie-mandibelns form visar oss här en vigtig varia- 

 tion, då den standom på samma koloni, vanligen dock på skiljda 

 kolonier, såväl förekommer afrundad (figg. 43 och 44), eller till 

 och med i en antydan till skedform något utvidgad i sin fria 

 ända, som ock mot denna tillspetsad i triangelform (fig. 46). 

 Vi se således, att dessa skillnader i avicularie-mandibelns form 

 åtminstone här icke hafva någon betydelse af artskillnad. Lik- 

 som på HiNCKS's Lepralia ockracea, så vexlar dessutom äfven 

 här avicularie-mandibelns storlek. Så kan man uppmäta de 

 rundade mandiblarne till en längd mellan 0,25 mm. och 0,33 

 ram. vid en ledgångsbredd af 0,09 mm. och en triangelformig 

 mandibel var 0,15 mm. lång med en ledgångsbre;ld af 0,08 mm. 



Då aviculariet proximalt och på sidorna omgifver djurhus- 

 myiniingen, bildas dennas sekundära mynningskant till största 

 delen genom en uppresning från öfre kanten af avicularie-upp- 

 svällningen; och när den jemnt runda, af porer i quincunx ge- 

 nomborrade ovicellen (fig. 44) utvecklas, löper denna sekundära 

 kant på hvar sida ät det distala hållet upp i en sväng imit 



