82 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



48) en cirkelrund djurhusmynning, vanligen 0,23 mm. bred, och 

 vid ledgångarne för dennas lock bilda sig (figg. 47, 48 och 49), 

 liksom vi redan vid EschareUa jDorifera beskrifvit dem, en från 

 livar sida, två inskjutande kalkprocesser fiån mynnings-randens 

 proxiraal-hörn. Den proximala delen af djurhusraynningens rand 

 undergår sedermera samma förändring (fig. 49), som den på 

 cancellata-ioxvnQr\ af E. porifera, blott att tanden på E. Legen- 

 tilii utbildar sig trubbig. För öfrigt stå de nämnda båda ar- 

 terna hvarandra så nära, att i de flesta fall endast avicularie- 

 forraen och den spetsiga avicularie-mandibeln kunna tjena så- 

 som säkra karakterer för E. Legentilii i detta stadium. Avi- 

 cularie-uppsvällningen är neraligen som oftast mera proximalt 

 utdragen öfver djurhusets framsida (figg. 47 och 48), eller, der 

 den varierar med en mindre utsträckning, omsluter den åtmin- 

 stone icke djurhusmynningen med en så stor del af en ringform 

 som på E. porifera. I de djurhus deremot, som sakna avicu- 

 lariura, gå de båda arterna öfver i hvarandra, ty äfven E. Le- 

 gentilii kan i detta stadium vara kancellerad af djupa (jfr. fig. 

 47) sekundära porer öfver hela djurhusets framsida. När emel- 

 lertid ovicellerna uppträda på denna E. Legentilii, i det sta- 

 dium då en förvexling med E. porifera vore närmast, utmärka 

 de arten genom sin starkare utvecklade kancellering på ecto- 

 cysten, hvars sekundära porer här ännu mera likna stålet på 

 en fingerborg, äro mindre än djurhusens men också tätare och 

 jemnt utbredda öfver hela den runda ovicellens yta. 



Aviculariemynningen på denna j)'^otott/2')a-fonn vexlar till 

 sin riktning (fig. 48) på samma sätt som den på närmast mot- 

 svarande stadiet (edentata-^onnen) af EschareUa porifera; den 

 vanligaste ställningen är på tvären, omvexlande åt höger och 

 venster. Afven till storleken öfverensstämma de nämnda båda 

 arterna i det närmaste. Här t. ex. mäta vi en avicularie- 

 mynnings längd till 0,11 mm.; dess bredd vid mandibelns led- 

 gång är 0,06 mm., och mandibelns längd är 0,08 mm. Avicu- 

 larie-uppsvällningen varierar till sin utbredning och tydlighet. 

 När den uppstår, ser man först en proximalt tillspetsad intryck- 



