88 ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1867. 



också en viss sjelfständighet i sin förekomst — fullkomligt mot- 

 svarande 2^'^ototi/pa-formeu till Escliarella Legentilii, liksom den 

 en arktisk form — då djurhusmynningen öfver hela, kolonien i 

 sin utveckling stannar vid detta stadium. Avicularierna saknas 

 sällan på toi^^/osa-fonnen; men vanligen äro de mindre ut- 

 vecklade än på den typiska formen och sitta närmare djurhus- 

 mynningen, vid sidan eller straxt proximalt snedt vid denna. 

 För öfrigt öfverensstämma de båda formerna med hvarandra. 



I distal-randen af djurhusmynningen på Esch. Jacotini ut- 

 veckla sig vanligen två (fig. 53, c, d, e), stundom tre (fig. 53, h) 

 rand-borst, hvilka dock som vanligt snart bortfalla. Den se- 

 kundära mynningsranden, som vanligen är utvecklad på den 

 typiska formen, reser sig i den första form vi anmärkt för den 

 primära mynningen. Ofta är den bukigt inböjd (fig. 53, c och cl) 

 och inknipen till en sinus i proximal-ändan, hvarigenom 'en på- 

 fallande likhet med Esch. Lege,ntilii och dess avicularieuppsväll- 

 ning framstår. I de hårdare förkalkningarne afrundas emeller- 

 tid äfven proximaldelen till den sekundäia djurhusmynningen 

 (fig. 53, a, fig. 56), som då vanligen visar en helt rund form. 

 Många äro emellertid de variationer, som härvid kunna före- 

 komma, och om vi tänka oss mynnings-aviculariet på den ty- 

 piska Esch. Legentilii vara borta, komma dessa arter äfven i 

 djurhusmynningens form intill hvarandra: skillnaden ligger i ut- 

 vecklingssättet, dä den sistnämnda alltid redan vid djurhus- 

 mynningens anläggning visat en mera bestämd, rund form för 

 densamma, hvars första förändringar utgingo från inväxningarne 

 af kalkranden i proximal-hörnen. 



Vid utveckling af ovicellen, hvilken som nämndt har samma 

 form, som på den typiska Escharella Legentilii, paträff'a vi här 

 samma variationer som på den nämnda arten, hvad den se- 

 kundära djurhusmynnings-randens förhållande till ovicellmynnin- 

 gens rand beträffar, och likheten, oafsedt mynnings-aviculariet, 

 är här ännu mera påfallande. 



Aviculariet uppträder som en motsvarighet till de sido- 

 avicularier, hvilka vi sett redan pa Porina ciliata och Änarthro- 



