SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 105 



att djurhusmynningens kant ej är uppsvälld, och att ectocystens 

 porer äro ännu mindre. Djurhusmynningens form är emellertid 

 den typiska, men- simis är grund och bred som på Escliarella 

 linearis och Escliarella auriculata. Ovicellerna visa också svaga 

 ribbor, sådana vi sett dem redan på Escliarella porifera, ehuru 

 här långt mindre utvecklade och mera irreguliera. Det är också 

 förhållandet, att vid en så ringa utveckling af formen har man 

 svårt att bestämma, till hvilken art sådana kolonier (som fig. 79) 

 äro att hänföra, då den ena arten i sin utveckling genomgår 

 stadier, som motsvara den andras mera konstanta form. Se- 

 dermera blir emellertid ectocysten jemnt knuttrig (fig. 80) af 

 fina runda vårtor, och ofta ser man åtminstone spår till sekun- 

 dära ribbor, vinkelräta mot kalklisterna i djurhusens skiljolinier. 



Af största intresse äro dock djurhusmynningens förändrin- 

 gar inom mera utvuxna kolonier af Mollia ansata, der man steg 

 för steg kan följa dessa från den första linearis- eller auriculata- 

 formen med nästan rund mynning, blott utdragen i en proximal 

 sinus, till den typiska spinifera-formen (fig. 82), med rät proxi- 

 mal-rand och i dennas midt en halfcirkel-formig sinus, — hvar- 

 förutan man äfven på denna form kan finna fem borst i djur- 

 husmynningens rand — , eller till och med ännu kortare än denna 

 med bibehållande af samma bredd, ungefär i det stadium, i hvil- 

 ket BUSK låtit afteckna sin Lepralia ansata. 



Ovicellerna äro jemnt runda (figg. 79 och 82) eller från 

 mynningen något tillplattade, med lika jemnknuttrig ectocyst 

 som djurhusens och i de svagare förkalkningarne (fig. 79) lik- 

 som de sistnämndas genomborrad af porer, ehuru dessa vanligen 

 äro mindre. Stundom finner man emellertid (fig. 82) längs de- 

 ras basalrand antydan till bildning af sekundära ribbor, sådana 

 dessa annars utmärka ovicellerna till den typiska Mollia spinifera. 



Avicularierna (fig. 80) äro blott mera uppresta och vex- 

 lande i sin plats närmare djurhusmynningen än på den sist- 

 nämnda formen och vanligen längre inskjutna mot midtellinien 

 af djurhusets framsida: annars bibehålla de med ungefär samma 

 " storlek samma form som på denna. 



