112 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



Mollia divaricata. 



Hos D'Orbigny bär den arktiska formen af denna art nam- 

 net Hippoihoa horealis. BusK har visserligen samtidigt med 

 D'Orbigny uppställt en art, Hippothoa patagonica, hvilken åt- 

 minstone sådan han sedan aftecknat den från Cragen är fullt 

 öfverensstäramande med vår arktiska form; men dels kan må- 

 hända den geografiska skillnaden gifva grund till tvifvel på art- 

 identiteten mellan de lefvande formerna, dels har äfven BuSK 

 känt denna arktiska form (utan att gifva den något namn) men 

 bestämdt uttalat sig mot dess förening med Crag-fossiliet. Den 

 skillnad, på hvilken han härvid stödt sig, saknaden af sinus i 

 mynningen på den arktiska formen, uppträdde dock redan på den 

 typiska Mollia liyalina utan den ringaste betydelse såsom art- 

 skillnad och förhåller sig på samma sätt för Mollia divaricata. 



Denna senare (fig. 87) har emellertid en så egendomlig 

 form och är så sj elfständig i sin förekomst, att den väl kan 

 förtjena sitt egna namn, ehuru den lätt får sin förklaring genom 

 jemförelse med de elongata- former, hvilka man finner såsom va- 

 rieteter af många andra Bryozoer. Och hvad' denna form be- 

 träff"ar, må man erindra sig de variationer, som förekomma i 

 den utdraget tillplattade formen för djurhusen, då dessa (fig. 86) 

 kunna sakna den utdragna proximal-delen, hvarigenom de blifva 

 öfverensstämmande med den tillplattade formen af den typiska 

 Mollia hyalina eller, der förkalkningen är starkare, med ansata- 

 formen af Mollia vulgaris, blott att djurhusmynningen är be- 

 tydligt mindre. Dertill kommer, att kolonierna af Mollia di- 

 varicata äfven delvis kunna vara sammansatta i Lepralia-f orm. 

 Ett dylikt förhållande, ehuru lösare än hvad Mollia divaricata 

 kan visa, finnes ock uttryckt i BusKS teckning af Hippothoa 

 abstersa, hvilken troligen också tillhör Mollia Ä?/a/ma-gruppen, 

 oaktadt vi icke sett denna art så långt kölad öfver framsidan 

 af sina djurhus i Nordiska exemplar. Detsamma inträffar emel- 

 lertid på den sydliga form, som enligt BusK är den typiska 

 Hippothoa divaricata, hvilken på denna grund väl kunde vara 

 berättigad till sitt egna namn, dock snarare såsom varietet än 



