120 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK, 186 7. 



synnerligen stor, ser man i stammens tvärsnitt (fig. 92), der 

 avicularie-kaviteten visar sig äfven på denna art inkilad i ecto- 

 cyst-lagret emellan de delar af stammens periferi, hvilka till- 

 höra djurhusen. Avicularierna på denna form, hvilkas upp- 

 komst vi icke känna genom direkt observation, hafva således 

 efter all sannolikhet uppkommit på motsvarande plats till den 

 på M. suhgracile. Vid de djurhus, der ovicellerna utvecklas, 

 saknas avicularierna. De förra blifva snart inhöljda af det 

 tjocka ectocystlagret: vi hafva blott sett dera såsom låga upp- 

 svallningar, öfver hvilka ectocysten fortsatt sin kancellering. 



Myriozoum coarctatum, för hvars yttre beskrifning vi för 

 öfrigt hänvisa till Sars, visar dessutom stundom en rätt egen- 

 domlig grenbildning. Man finner nemligen grenar, som stå i rät 

 vinkel ut från den äldre delen, ofta två midt emot hvarandra, 

 så att de bilda ett kors, och vid undersökning af stammens 

 inre finner man icke något närmare samband mellan den nya 

 och äldre grenen, den förras djurhus utspringa ej direkte från 

 den senares, hvilkas ectocyst-lager med sina rörformiga porer 

 dessutom är oförändradt, och man skulle således snarast kunna 

 tro, att korsbildningarne uppstått såsom helt ny kolonial-bild- 

 ning genom embryoner. Men härför talar ej det förhållande, 

 då man finner de äldsta orgarierna i korsbildningarne vara avi- 

 cularier, ehuru med mynningar stundom större än djurhusens. 

 Antagligast torde således vara att betrakta dem såsom knopp- 

 ningar, närmast motsvarande de så ofta färekommande öfver- 

 växningslagren på andra Bryozoer. D'Orbigny har ställt My- 

 riozoerna inom den af delning, som hos honom motsvarar Cyclo- 

 stomerna: enligt senare tiders betraktelsesätt, mera konseqvent 

 grundadt på djurhusformen, är det endast sekundära förändrin- 

 gar i följd med stamformen, som förorsakat denna likhet: den 

 är dock ett eget uttryck för Escharinernas utvecklingstendens, 

 så som vi ofta finna, att likhet med Celleporinerna medför lik- 

 het med Cyclostomerna, hvilken senare här synes hafva fram- 

 trädt mera omedelbart, tydlig redan i de reguhera öfverväx- 

 ningslagren på Myriozoum crustaceum. 



