SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. HAPS-BllYOZOER. 137 



Deras form är oval eller afskuret rhombisk. Deras mynning är 

 stundom rund, med rät eller något konkav proximal-rand, stun- 

 dom half-elliptisk, stundom med antydan till hästskoformen. 

 Med avicularie-uppsvällningens utveckling förändras emellertid 

 denna form: proximalhörnen försvinna uti djurliusmynningens 

 uppresning, och denna får formen af en cirkelsector, vanligen 

 med en nedåtgående afsatsrand i distal-hörnen, sådan vi redan 

 anmärkte denna på den föregående arten, och den är här liksom 

 der ofta mindre tydlig. I denna byggnad med sin förlängda 

 djurhusmynningskant, har Porella Icevis ett drag af Celleporin- 

 typen, som ofta allt igenom kan utmärka äldre kolonier; men 

 Escharin-typen tager vanligen äfven på dessa djurhus sin rätt 

 igen med den starkare förkalkningen. Dessutom saknas ofta 

 djurliusmynningens uppresning (figg. 117 och 118), utom att 

 avicularie-uppsvällningen proximalt och på sidorna höjer sig öfver 

 densamma med en skarp kant, som proximalt afbrytes på livar 

 sida om avicularie-mynningen, hvilken likaledes varierar till sin 

 höjd, så att den stundom är rörformigt uppskjutande. I alla 

 dessa variationer finner man stundom på de äldre djurhusen en 

 mynningstand i midten af den primära proximal-randen: dock 

 är denna tand föga konstant, och de närstående djurhusen sakna 

 den ofta. A andra sidan ställer sig en variation, då avicularie- 

 mynningen är i plan med dess uppsvallnings vägg (fig. 118) och 

 den sekundära djurhusmynningen mera bibehåller den primära 

 mynningens form. 1 detta fall, sådan vi vanligen finna arten 

 pä platta, kalkhaltiga föremål, kommer Porella Icevis serdeles 

 nära Lepralia liippopus, isynnerhet som djurhusen dä äro bredare 

 än i det Celleporin-lika stadiet och ovicellerna slutligen öfver- 

 höljas, på samma sätt som Milne-Edwards beskrifvit för 

 Eschara Desliayesii '); men den skiljes lätt derifrån genom avi- 

 cularie-uppsvällningen, så länge denna art ännu icke iklädt sig 

 sina hårdaste förkalkningar. Dessa medföra nemligen ett ut- 



') Pä denna Eschara Desliayesii beskrifver Milne-Edwards tvä bucklor pä livarje 

 djurhus. Vi finna lätt, att den ena bucklan, säsom han riktigt antagit, mot- 

 svarar ovicellen, den andra motsvarar avicularie-uppsvällningen. 



