SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖPVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 149 



I dessa öfverväxningslager kommer Eschara propinqua emel- 

 lertid äfven till storleken öfverens med den form, hvilken vi 

 här i Norden antagit såsom den typiska Eschara verrucosa, då 

 djurhusmynniiigarnes bredd vanligen visar sig 0,13 mm. Den 

 starka utvecklingen af den sekundära mynnings-randen på den 

 förstnämnda, skillnaderna i storleken, hvilka isynnerhet fram- 

 träda, då man jemför midtel-aviculariernas mynningsbredd på 

 den ena med den på den andra, och ovicellernas porer på 

 Eschara propinqua göra dessa former i sina typiska stadier väl 

 åtskiljda från hvarandra; men på åtskilliga ställen försvinna 

 dessa karakterer till likhet mellan formerna, så som då vi t. ex. 

 vilja bestämma de små men djupt kancellerade Finmarksexem- 

 plaren (tig. 134), hvilka i sitt Hemeschara-&tdiå\\m\ såväl sam- 

 manhänga med de Waygats-exemplar, som blott i midtel-avi- 

 culariets rostrum och utvecklingen af sido-avicularier i den se- 

 kundära mynningsranden skilja sig från den typiska Eschara 

 propinqua, som ock endast genom det större midtel-aviculariet 

 och dettas starkare tillspetsning skilja sig från Eschara verru- 

 cosa, sådan vi antagit denna typisk. Genom sin likhet med 

 Eschara propinqua visar sig Eschara paténs tydligen höra hit: 

 ett uttryck för deras olikhet finna vi äfven uti midtel-avicula- 

 riets basal-förlängning proximalt öfver djurhusets framsida. 

 Denna olikhet påminner om andra Bryozoers elongata-hr iwqx i 

 deras förhållande till de typiska formerna. I hård förkalkning 

 och med föga uppresta sekundära sidoränder till djurhusmyn- 

 ningen är deremot Eschara propinqua synnerligen lik Lepralia- 

 stadiet till 



Eschara cervicornis, 

 sådan nemligen denna kan förekomma både i krypande och 

 upprest koloniform. Med olikheterna i koloniformen följa emel- 

 lertid äfven olikheter i djurhusformen, stundom rätt betydliga, 

 och härtill kommer ytterligare en sjelfständighet i förekomsten,, 

 sådan, vi redan för många former anmärkt den och som gifvei- 

 at dessa variationer ett sken af art-sjelfständighet, sådan denno. 



af de flesta uppfattas. 



* * 



