SMITT, KRITISK PÖUTECKN. ÖFVEB SKÄMD. HAFS-BRYOZOEK. 159 



dåden snart ötVerväxes af den sekundära mynningsranden. Denna 

 -åter lemnar i den proximala mynnings-ändan en sinus, stundom 

 temligen djup, allt efter som randen på ömse sidor om den- 

 samma hunnit tillväxa. Emellertid är det blott sällan, man ser 

 denna sekundära raynningsrand förblifva enkel till sin byggnad. 

 Stundom utvecklar den sig nemligen blott på den ena sidan om 

 sinus (fig. 149), stundom åter (figg. 150 och 151) på båda si- 

 dor om denna, i form af en avicularie-uppsvällning öfver djur- 

 huset vid sidan om dettas mynning med en skarp kant, hvilken 

 senare då bildar den sekundära mynningsranden. Aviculariet 

 — eller båda avicularierna^ der två äro utvecklade på hvarje 

 djurhus — har sin mynning i sinus och den spetsiga mandibeln 

 riktad uppåt. Under förtjockningen af djurhusets ectocyst-lager 

 utjemnas äfven avicularie-uppsvällningen med den öfriga djurhus- 

 ytan, och avicularie-mynningarne ligga då indragna i sinus till 

 den sekundära djurhusmynningen (fig. 148), som på detta sätt 

 fått en form, hvilken ofta till det yttre öfveiensstämmer med 

 den på Esehara cervicornis. I detta stadium, så länge ännu de 

 sekundära porerna äro öppna och utmärka gränslinierna utåt 

 för djurhusen, igenkännes dock Escharoides Sarsii redan till det 

 yttre, derigenoin att djurhusens distal-del är betydligt mera ut- 

 vidgad. Men niir de sekundära porerna och gränserna mellan 

 djurhusen utåt försvinna, och då man har svårt att i de hårda 

 förkalkningarne upptäcka avicularie-mynningarne här liksom på 

 Esehara cervicornis, kan man lätt misstaga en bit af den ena 

 arten för att tillhöra den andra. 



De jemnt runda ovicellerna (fig. 148) inhöljas snart un-der 

 ectocyst-förtjockningen : deras mynnings-rand går i jemn fort- 

 sättning med den sekundära djurhusmynningen, och efter sin 

 öfverhöljning lemna de derföre ej ens i den gemensamma myn- 

 ningens form något spår efter sig. 



Sådan vi känna denna art i Eschara-vä^xt, för hvilken vi 

 för öfrigt hänvisa till Sars's beskrifning, har den vexlat i gul 

 färg med r()d anstrykning. Oftast liknar den äfven i detta hän- 

 .seende Esehara cervicornis. 



