162 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAU, 1867. 



djurhusets öfriga framsida och parallel med koloniens tillväxt- 

 plan. Förkalkningen försiggår emellertid här så hastigt, att vi 

 redan mellan de närmast äldre djurhusen se skiljofårorna ut- 

 jemnade. Mynningen på dessa djurhus är också helt och hållet 

 sekundär, af en mera inskränkt, rundad form, med upphöjd 

 proximal-del sluttande eller till och med nästan vertikal 

 mot koloniens tillväxt- (axel-) plan. Vid djurhusmynningens 

 proximal-ända har ett avicularium uppstått med samma myn- 

 nings- och mandibel- form och ungefär af samma storlek som på 

 Porella Icevis (dess mynning är ungefär 0,05 mm. bred), men 

 icke, såsom der, proximalt omslutande djurhusmynningen utan i 

 form af en snedställd knöl. Snedheten är dock varierande, och 

 på de yngre djurhusen, som nyss fått detta avicularium, har 

 det ofta en mynningsställning i föga olikhet med den på Porella 

 Icevis. Från mynningens andra sida utväxer proxim al-randen i 

 en vinkel, hvilken först senare får sin motsvarighet — och denna 

 under en god del af förkalknings-tiden mindre utvecklad — från 

 den del af djurhusmynningen, der avicularie-mynningens proxi- 

 mal-ända är ställd. Sä är nu bildad en sinus i den sekundära 

 djurhusmynningen; men ojemnheten i utvecklingen har vanligen 

 till följd, att äfven denna sinus är betydligt snedställd. Emeller- 

 tid fortskrider förkalkningen ännu längre, utjemnar äfven avi- 

 cularie-uppsvällningen (fig. 157), gör djurhusmynningarne ånyo 

 i plan med stammens yta och gifver dem en rund form, i hvars 

 djup man ser den snedställda aviculariemynningen vid sidan af 

 den proximala sinus. 



\ Ovicellerna uppstå i de yngre förkalkningsstadierna (fig. 



156); vi hafva emellertid icke sett dem färdigbildade, innan de 

 redan blifvit inhöljda i förkalkningslagret. Detta senare visar 

 slutligen på de delar af stammen (fig. 157), der djurhusen till 

 en del eller alla fått sin mynning tillsluten, att avicularier här 

 kunna uppstå vid djurhusens skiljolinier, pä det sätt vi redan 

 anmärkt vid Lepralia hippopus och Porella Icevis. De förekomma 

 oregelbundet spridda, , hafva samma form (fig. 158) som djurhus- 

 mynningens avicularier, en rund mynning med den ena halfvan 



