SMITT, KRITISK FÖKTECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 171 



till sin bredd. Ectocysten är i sina första förkalkningsstadier 

 (tig. 164, a, b) genomborrad af ytterst fina porer öfver hela 

 djurhusets framsida; men längs framsidans ränder qvarlemnar 

 förkalkningen en rad af större porer. Öfver dessas mellanrum 

 höja sig kalkribborna. Ovicellerna äro jemnt runda, släta och 

 höga. Ser man djurhusen från deras fästsida, visa de skiljo- 

 väggarne areolerade ^), sådana vi redan sett dem på flera före- 

 gående former, ett minne från Memhranipororna. Djurhusens 

 storlek är betydligt varierande, hvad redan BusKS figurer visa^ 

 tilltagande som vanligt för de yngre delarne af kolonien: de 

 vanligaste måtten för de yngre djurhusen i väl utvecklade kolo- 

 nier äro 0,6 mm. i längd och 0,4 mm. i bredd, från fästsidan 

 uppmätta. Likaledes varierar djui husmynningen: man kan mäta 

 den från 0,09 mms. till 0,17 mms. bredd. 



I detta stadium är ectocysten hyalin; men ribborna och 

 vanligen äfven toppen af nmcro få tidigt en krithvit färg. Så- 

 dan kan Discopora Peachii träff"as åtminstone vid Bohuslän på 

 de större djupens snäckor, isynnerhet döda Modiolor. 



Emellertid finner man redan på de mindre djupen — Prof. 

 LovÉN har tagit en sådan koloni på Chondrus crispus — en 

 högre grad af förkalkning (fig. 165j, då ectocysten öfver större 

 delen af djurhusets framsida till en början blifvei' nätlik genom 

 en fortsatt utveckling af ribbor och tvärribbor och derefter snart 

 får maskorna i detta nät isynnerhet på djurhusens proximal-del 

 och längs dess ränder inskränkta till form af porer. Med alla 

 de oregelbundenheter, hvilka denna förkalkning visar, har den 

 dock hufvudsakligen till följd, att tvenne rader af sekundära 

 porer uppstå. Och samma kancellering öfverdrager äfven ovi- 

 cellerna, hvilka således i denna variation blifvit insänkta. 



I en hårdare förkalkning träff'as Discopora Peachii ännu 

 med sina första karakterer på de största djupen i de lioreala 

 trakterna. Så har Baron Uggla till Riks- Museum insändt denna 

 form på Oculina från 200 till 300 famnars djup i Nordsjön, 



') Öfvers. af Vet. Akcad. Förh., 1865, Tafl. 111, tig. 9. 



