SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SK AND. HAFS-BRYOZOER. 175 



Uppresningen och tillplattningen af den sekundära distal- 

 delen nå höjdpunkten af sin utveckling i en form, som i Doktor 

 BoECKS manuscript bär art-benämningen 



Discopora labiata 



och som måhända kan hafva sin motsvarighet i Normans Le- 

 pralia divisa, oaktadt jag icke sett ovicellerna klufna, så som 

 han beskrifvit och Ålder, aftecknat dera. 



Denna form känna vi från Reteporor och Serpulor, hvilka 

 Prof. LovÉN hemfört från Finmarken. 



Här har muc7'o rest sig både högre och bredare läppformig 

 (fig. 176), stundom tandad i sin kant, och svänger på sidorna 

 ända fram till distal-randen, der den vanligen sammanstöter med 

 det yttre paret af randborst. Djurhusformen är aflångt bukig, 

 inkuipen vid den sekundära mynningens bas. Det är isynnerhet 

 den senares upprepning, som gifver djiirhusen ett mera fritt, 

 Celleporiu-likt utseende, och härmed ölverensstämmer ock de 

 tillplattade ovicellernas fria ställning. I den primära djurhus- 

 mynningens proximal-rand ser man antingen en bred tand, eller 

 saknas denna, men då har hela proximal-randen vuxit fram i 

 en skarp kant. 



Sådan lefver denna form ro.ed en glänsande hvit eller gul- 

 aktig ectocyst både i Lepralia- och Eschara- (eller snarare 

 Celleporin-) växt, den senare dock blott, såvidt vi känna den- 

 samma uti enkel rund form af hufvud, vid basen inknipen till 

 en smalare hals. 



Om man med denna form jemför 



Discopora appensa, 



eller den form, hvilken af Johnston slutligen blifvit uppfattad 

 såsom typ för Abildgaards Cellepora coccinea, och sådan den 

 ypperligt är aftecknad af BusK, finner man lätt, att djurhus- 

 formen i det väsendtligaste är densamma, äfven hvad den se- 

 kundära mynningsformen beträifär, blott att denna senare van- 

 ligen är betydligt kortare och att inknipningen vid dess bas till 



