196 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 186 7. 



mynningen uppskjuta då på ovicellen, på samma sätt som pä 

 den sistnämnda formen och som vanligt något inåtsvängda mot 

 livarandra. Den gemensamma djurhus- och ovicell-mynningen är 

 således då trapez-likt fyrkantig. Denna Spetsbergs-form visar 

 sig dessutom varierande i mynnings-aviculariets mynnings-rikt- 

 ning, då denna än, såsom på de boreala formerna vi sett, är 

 snedställd, än rättställd i riktning från djurhusmynningens höjd 

 med spetsen rätt proximalt i toppen af avicularie-rostruni. Vi 

 se således, att en af de annars mest konstanta karakterer inom 

 denna grupp icke saknar variationsförmåga. De stora, sked- 

 formiga avicularierna (figg. 202 och 206) hafva samma form som 

 på Cellepora tuberosa, och man kan stundom finna samma mått 

 på mynningarne; men de talrika exemplar vi sett af Cellepora 

 avicularis hafva också visat tah'ika variationer i mynningsformen 

 på dessa organer, hvilken man stundom kan finna mera jemn- 

 bred, ungefär som på de stora avicularierna till en Cellepora 

 scabra, der dessa icke äro tillspetsade, stundom åter, hvad ut- 

 vidgningen mot mandibel-ändan beträffar, i mellanstadier till de 

 mått vi ofvan uppgifvit till Cellepora tuberosa ^) 



Så allmän som Cellepora avicularis enligt Prof. LovÉNS 

 samlingar förekommer på Sertularior och smärre Gorgonior från 

 30 famnars djup och längre ned i Bohusläns vikar och haf, och 

 sådan 'Doktor Malmgren tagit den från 30 famnars djup på 

 berg- och stenbotten vid Waygats-öarne, känna vi den dock 

 icke i de uppresta former, hvilixa HmcKS beskrifvit. Dess ko- 

 lonier sitta alltid som runda svulster kring de nämnda, smala 

 stammarne, eller resa de sig blott i rundad vårt-form. De upp- 

 resta Stammarne kunna således vara egendomliga för de sydli- 

 gare hafven, såvida de icke äro uttrycken af någon tillfällighet 

 eller helt och hållet lokala förhållanden, hvilkas inflytande vi 

 anmärkt vid den egentliga Cellepora ramulosa. 



I sina variationer både i ovicell- och avicularie-byggnad 

 visar emellertid Cellepora avicularis, att man åtminstone hittills 



^) Anm.: Så t. ex. hade en af dessa avicularie-mynningar med för öfrigt samma 

 matt som de uppgifna sin största mandibel-bredd =.0,17 mm. 



