206 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLTNGAK, 186 7. 



sida en tvärlist, som antingen i midten sammanstöter med en 

 likartad längslist — och då ofta der liöjer sig i en spets — 

 eller träffas af två dylika längslister, en längs hvar sida af ovi- 

 cellen. Vi finna således äfven i ovicellernas byggnad en högre 

 utveckling af list-bildningen; men sin höjdpunkt når denna, då 

 slutligen djurhusmynningarne tillslutas, vanligen i förening med 

 en inväxning i kors-form af kalklisterna från deras skiljofåror, 

 liksom vi sett detta förhållande så vanligt på Eschara elegantula. 



Vi se således, att icke heller Retepora elongata saknar ut- 

 märkande skiljaktigheter från de föregående; men ställda i en 

 formserie visa Retepora heaniana, R. cellulosa och R. elongata 

 så tydliga öfvergångar, den ena i fortsättning af den andra, att 

 vi anse det rättast jemföra deras betydelse i detta hänseende 

 med de förändringar, som följa med de stora sido-aviculariernas 

 framträdande och djurhusformens förlängning jemte egendomlig- 

 heter i förkalkningen: allt utvecklingsprocesser, som på många 

 Bryozoer tydligen förekomma inom artens gränser. 



Som vi sett, häntyder Lepixilia lohata-iovmQu på ett sam- 

 manhang mellan Reteporidorna och Discopororna, måhända mot- 

 svarande förhållandet mellan Anarthropora och Porina, ehuru 

 vi ännu icke våga förena dem ined hvarandra. Celleporidorna 

 sluta sig likaledes nära intill JEschara uerriicosa-gruppen. Men 

 om man också i detta kan kan finna en förmodan, att hela 

 Celleporin-gruppen är att förena med Eschariner, är dock vår 

 fauna och vår närvarande kunskap om dessa grupper icke till- 

 räcklisa bevis derför. 



