SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 219 



svunna; avicularie-up])Svällnmgen ocli den sekundära djur- 

 husmynningens rand blifva mer och mer utjemnade med 

 djurhusens framsida, hvarvid ock den sekundära djurhus- 

 mynningen synes mera jemnbred. 20 ggr. först. 



Krypande form, pä en sten från Finmarken (Loven)- 



Fig. 119. En del af en koloni, på hvilken den sekundära djurhus- 

 mynningens rand proximalt är mera öppen, försvinnande 

 vid sidorna om den mera elliptiskt aflånga avicularie- 

 mynningen (= Lepralia concinna, Busk?). 16 ggr. först. 



Upprest stam af denna art från Norge (Särs, i Köpenhamns 

 Museum). 



Fig. 120. Toppen af en gren med djurhusanlag och unga djurhus. 

 11| ggr. först. 

 » 121. En äldre djurhusmynning. 



« 122. En ovicell. Dennas mynning innesluter den djupare lig- 

 gande djurhusraynningen och avicularie-mynningen. 

 » 123. En del af en krypande utbredning från denna uppi-esta 

 stam öfver en Sei'pula, som fästat sig vid densamma. 

 12| ggr. först. 



Eschara verrucosa. 



Pä Ascidia från Spetsbergen. 



Fig. 124. En del af en yngre koloni af patens-io\m.Qn med obetyd- 

 liga och tunna antydningar till sido-ribbor från skiljo- 

 fårorna mellan djurhusen, men med sido-avicularium på 

 de flesta djurhus. 26 ggr. först. 



På Balanus från Spetsbergen. 

 Fig. 125. En del af en mera hårdt förkalkad koloni af patens-fov- 

 men. Intet djurhus i denna koloni visar sido-avicularium. 

 23g ggr. först. 



På Sertularia från Spetsbergen. 

 Fig. 126. En yngre del af en koloni utaf propinqua-ioxvciQu. De 

 yngsta djurhusen visa sin mynning ännu primär och sakna 

 midtel-avicularium. De äldsta djurhusen, som fått ovi- 

 cell, visa den sekundära mynnings-randens S-formiga böj- 

 ning och uppskjutning på ovicellens framsida. Sido-rib- 

 bor äro endast svagt antydda på djurhusen. Midtel-avi- 

 culariets proximala förlängning i förhållande till föregående 

 form kunna vi jemföra med skillnaden mellan Eschara 'ele- 

 gantula och Eschara cervicornis. 17| ggr. först. 

 « 127. En sekundär djurhusmynning i en koloni af propinqua- 

 formen, som i botten visar den primära proximal-randen 

 konkavt böjd och vid sidorna afsatt med en vinkel, så 

 att hela midtel-delen af denna rand har formen af en 

 bred tand. 



