175 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1902. N:o 5. 



Stockholm. 



Magnetiska mätningar å jernraalmfälten. 

 Af Robert Thalén. 



(Meddeladt den 14 Maj 1902.) 



1. Efterföljande regler, som till största delen redan torde 

 vara bekanta, grunda sig på omfattande experiment. Men deras 

 bekräftelse genom mätningar å jernmalmfälten har jag först nu 

 lyckats vinna. Visserligen har jag tidigt påpekat nödvändigheten 

 för observatörerna att publicera hvad genom deras mätningar 

 kunde vinnas, men fastän min metod blifvit flitigt använd, har 

 jag ej lyckats att i tryck finna en enda beskrifning af något 

 enda numeriskt resultat. Under sådant förhållande återstår för 

 mig intet annat, än att sjelf utföra mätningarne och publicera 

 resultaten, hvilket härmed fullgöres. 



Hvad jag mod mitt arbete åsyftat var i främsta rummet 

 att påvisa, hvarest läget för skaktet borde läggas, enär det vid 

 användning af grufkonipassen angifna stället, icke kunde anses 

 vara pålitligt. Antages G och F beteckna malmmagnetismens 

 vertikala och horizontela komposanter, F och i/ de motsvarande 

 krafterna hos jordmagnetismen, samt P representera nålens öfver- 

 vigt ät sydändan, hvilken vigt är sä afpassad, att nålen ställer 

 sig horizontelt på ofyndig mark, så angifves nordpolens lutning i) 

 hos grufkompassen mot horizontalj)lanet, dä fråga är om meridia- 

 nen genom formeln 



tång = —g-~p- 



') Sc (V), H. f). VuT att. i det föliiind(.' lätt kunna citera mina liitroni nt- 

 gifna skriftor skall jag beteckna min iqipsatH i K. Vet. AkademiH ül'verHigt at 



