KARL DITLEV RYGH 25 



skillig under 20 m. og sandsynligvis neppe har oversteget 10 

 m. I de senere aar arbeidet Rygh adskillig med helleristnin 

 gerne i det nordenfjeldske, saavel de «arktiske» som de «syd 

 skandinaviske», og i flere publikationer offentliggjorde han sine 

 mange fund av nye ristninger. I 1908 utgav han en samlet 

 oversigt over de indtil da kjendte helleristninger fra bronce- 

 alderen. 1 Det sidste skrift fra hans haand var en meddelelse 

 om en nyfunden helleristning paa Bjørngaard i Hegre. 2 



Det tør være overflødig at bemerke at han under disse forsk- 

 ninger ikke tapte sig i uklare spekulationer, men begrænset sig 

 til at levere «tekstutgaver >, editiones principes, hvor hoved vegten 

 naturlig blev lagt paa en korrekt gjengivelse av ristningerne selv. 

 Han kan nok herunder ogsaa drøfte de enkelte figurer, det kro- 

 nologiske forhold mellem de «arktiske» og «sydskandinaviske 

 ristninger og deres topografiske utbredelse, men han avholder 

 sig helt fra at gaa nærmere ind paa den dypere betydning av 

 disse merkelige fortidslevninger. Dertil anser han tiden endnu 

 ikke moden. 



En samlet fremslilling av Trøndelagens forhistorie utgav 

 Rygh i 1897. Det er en klar og kortfattet oversigt og indleder 

 det festskrift som Selskapet utgav i anledning Trondhjems 900 

 aars jubilæum. Av mere populær karakter er hans fortrinlige 

 beskrivelse av Stod i oldtiden og middelalderen, som utkom i 

 1914. Ved sin død efterlot han sig i manuskript en kortfattet 

 oversigt over Ørlandet i forhistorisk tid. Da Selskapet i anled 

 ning sit 150-aars jubilæum 1910 vilde hædre en av sine stiftere 

 ved at utgive G. Schønings beskrivelse av sine reiser i det 

 nordenfjeldske Norge 1773 — 1775, blev dette arbeide overdraget 

 Rygh. 3 Tilslut skal nævnes at der blandt hans efterlatte papirer 

 ogsaa findes forarbeider til en ny utgave av den trondhjemske 

 Reformats av 1589, tidligere trykt i Videnskapsselskapets skrifter 

 i det 19de aarhundrede bd. 1. 



Som videnskapsmand var Rygh usedvanlig rustet. Han var 

 i besiddelse av en sterk og præsent hukommelse, et klart hode 

 og en hetydelig kombinationsevne, som en skarp kritik hindret 

 fra at svinge ut, hvor der ikke var fast og sikker grund. Hans 

 videnskabelige produktion var derfor ved siden av en grundig 

 viden præget av en slerk sans for det konkrete og sikre. Det 

 bød hans natur imot at spænde høie buer over en grundvold, 



1 K. Rvgh: Helleristninger at' den svdskandinaviske tvpe i det norden- 

 fjeldske Norge. VSS. 1908. No. 10. 



2 K. Rygh : En ny helleristning i Øvre Stjørdalen. VSS. 1913. 

 No 5. T.hjem 1914. 



3 Det honorar paa 1000 kr. Rygh mottok herfor skjænket han Viden- 

 skapsselskapets gavefond. 



