12 



K. RYGH 



[1915 



Fig. 9. Celt at' bronce 

 fra Storfosen. Vi. 



drevet fiske efter storfisk. At de ogsaa har 

 levet af jagt, derom vidner ben af tiur, 

 rype, maase, lomvie, alke og den «nu for- 

 længst uddødde geirfugl (vingeløse alke). 

 Der var ogsaa ben af sæl, nise, oter, bæver, 

 bjørn og elg, som de altsaa har forstaaet 

 at fælde. At denne boplads skriver sig fra 

 den yngre stenalder, bevises bedsl af, at 

 der ogsaa fandtes mange ben af husdyr. 

 Det er nemlig et stort fremskridt, som er 

 gjort fra den ældre til den yngre stenalder, 

 at medens menneskene i den første tids- 

 alder ikke havde andre tamme dyr end 

 hunden, havde de i den yngre stenalder 

 allerede de fleste af de nu almindeligste 

 husdyr. Saaledes fandtes i helleren paa 

 Dalen en hel del ben af okse (ko), sau og 

 gjed. I andre samtidige bopladse er ogsaa 

 rundet ben af hest og svin. Skjønt beboerne 

 af denne heller fremdeles mest har levet 

 af jagt og fiskeri, har de altsaa dog ikke 

 længere staaet paa det rene Jæger- og fiskerstandpunkt, men 

 allerede havt husdyr. Deraf kan vel sluttes, at de ogsaa maa 

 have kjendt etslags jordbrug, omend dette udentvil har været af 

 en meget primitiv beskaffenhed. 



Det trin i menneskenes kultnrudvikling, som følger efter sten- 

 alderen, kakler man broncealderen, fordi de da havde lært at 

 kjende et metal, nemlig bronce (en blanding af kobber med tin), 

 som de brugte til vaaben og redskaber. Af andre metaller kjendte 

 de nu ogsaa guidet. Fra denne periode, som har varet indtil 

 nogen hundrede aar før vor tidsregnings begyndelse, har man 

 meget faa levninger i hele Fosen. De fleste, som kjendes, skriver 

 sig dog fra det gamle Ørlandets prestegjeld. Fra Fevaag i Skjørn 

 har vi en paalstav af bronce (en økse til at sætte ind i et kløftet 

 skaft), som er fundet i et lag sandholdig lere mellem to lag myr 

 (fig. 8). Paa Storfosen er fundet en celt af bronce (en økse, 

 som oventil ender i en fal for skaftet. Fig. 9). Begge disse styk- 

 ker lindes i Trondhjems museum. I et museum i Stockholm 

 lindes en broncecelt, som skal være fundet i en fjeldsprække paa 

 Skjæret ved Østraat, og i Bergens museum en ufuldstændig 

 broncecelt, som for længere tid siden skal være fundet i nær- 

 heden af R øst ad paa Ørlandel. 



Til levninger fra broncealderen regner man ogsaa hellerist- 

 ningerne, d. e. samlinger af forskjellige slags figurer, som er ind- 

 huggel paa bergheller, i regelen paa opstikkende knauser. Af 



