14 



K. RYGH 



[1915 



Paa Valse id et i Nes, det ganske smale eid mellem Vals- 

 f jorden og fjordarmen Koet, har der ligget en gruppe af 15 større 

 og mindre gravrøser, hvoraf de fleste end nu kan sees, skjønt 

 tildels i ruineret tilstand. Dertil lindes der en kreds af 8 reiste 

 stene (fig. 10 — 12). Den ene af røserne er usædvanlig stor og 

 bygget paa en eiendommelig maade, idet den egentlige røs er lagt 

 ovenpaa et 1 m. høit, meget omfangsrigere underlag af sammen- 

 lagte stene. De fleste af disse røser blev sagkyndig undersøgt 

 for 40 aar siden. De viste sig meget fattige paa oldsager. Der 

 fandtes kun nogle smaa ringe af bronce og nogle stumper af 

 jernvaaben. I næsten alle fandtes der imidlertid samlinger af 



Fig. 11. Gravrøs paa Valseidet i Nes. 



Th. p. fot. 



brændte ben og i enkelte af dem flere saadanne hobe, liggende 

 i smaa hellesatte ruin eller under ilade heller. Det meste af denne 

 gravplads skriver sig vist fra det 3 die eller det 4^ aarh. e. Chr. 

 1 en af røserne fandtes ogsaa 3 smaa skafthuløkser af sten, 

 imellem den øvrige stenfyld. Dette er et af de flere tegn, man 

 har paa, at redskaber fra stenalderen længe efter denne periodes 

 ophør har været tillagt en overnaturlig eller magisk betydning. 



I den nævnte stenkreds var rummet indenfor de reiste stene 

 brolagt med sten, og under disse fandtes meget kul. Saadanne 

 ringe med reiste stene er uden grund blevet kaldt tingkredse 

 eller domkredse. Rigtigere er det at anse dem dels som en egen 

 form af gravsteder, dels som indretninger for den religiøse kultus. 



Paa Tørem paa sydsiden af Koet har der ogsaa været en 



