Nr. 1] 



ØRLANDET I FORHISTORISK TID 



15 



samling af røser. De, som er undersøgt, havde stor lighed med 

 dem paa Valseidet og er sandsynlig af omtrent samme alder. 

 Paa Val er fundet en spænde af bro nee fra 5 te aarhundrede. 



Den merkeligste af alle fornlevninger fra ældre jernalder i 

 disse herreder er dog den runeskrift, som findes paa en bergvæg 

 paa Oks volds grund lige ved Va Isfjord en, og som i den viden- 

 skabelige literatur bærer navnet Valsfjordindskriften. Den blev 

 først kjendt i 1872. Den hører til ældre jernalders runeskrifter 

 med den ældre runerækkes tegn, som adskiller sig fra den yngre 

 rækkes, som brugtes fra vikingetiden af, baade ved at den har 



Fig. 12. Stcnkrcdse paa Valseidet i Nes. 



Th. P. fot. 



24 runetegn, medens den yngre bare har 16, og flere af tegnene 

 er ogsaa ganske forskjellig. Disse ældre nidskrifter lærer os ogsaa 

 at kjende et sprog, som er meget forskjellig fra det historiske 

 oldnorsk. Det er det urnordiske eller fællesnordiske sprog, som 

 var ens over hele Norden, inden det endnu havde kløvet sig i 

 de tre sprog: oldnorsk, oldsvensk og olddansk. Indskriften er 

 anbragt paa bergvæggen i en lodret linje og maa læses nedenfra 

 (fra høire mod venstre). Gjengivet med latinske bogstaver lvder den 

 saaledes: EK HAGUSTALDIR THEVAR GODAGAS. Dette maa 

 oversættes saaledes: Jeg Hagustald Godags raand. Det er 

 meget almindeligt, at disse ældste indskrifter kun indeholder 

 navnet paa den inand, som har ristet runerne. Ved siden af 

 denne linje spores der ogsaa en anden kortere; men trækkene 



