Nr. 6] 



KONGESPEILETS BLYSTEYPTIR HERSPURAIi 



Forøvrig nævnes fotangler kun i et par sagaer av sagnhislorisk 

 og romantisk indhold, ulen at der gives noget yderligere bidrag 

 til deres utseende eller anvendelse. 1 



I almindelighet har vel middelalderens fotangler været helt 

 av jern, og da de ikke som de forhistoriske oldsaker har været 

 beskyttet av gravens dække, er de nu helt forsvundet og kan, 

 saavidt jeg vet, ikke paavises i nogen av vore museer. Ved siden 

 av disse har der imidlertid ogsaa forekommet fotangler av en 

 noget anden type. Hvor Kongespeilet i kap. 37 (utg. 1848 s. 86) 

 omtaler de vaaben som er nyttig i sjøkamp, nævnes nemlig 

 blandt andet ogsaa blysteyptir hersporar. Hermed kan neppe 



Fig. 1. Vi. 



forstaaes andet end fotangler, hvis spidser er støpt ind i bly, og 

 som man kunde kaste over paa det fiendtlige skib for at hindre 

 motstanderen i hans bevægelser. 



Da bly er et melal, som ikke saa let er utsat for at tæres 

 av tidens tand, var det ikke utænkelig at saadanne redskaper 

 endnu kunde være bevaret, og at de kunde paavises blandt de 

 mangeartede saker som stadig opgraves fra de middelalderske 

 kulturlag i vore gamle byer. I Trondhjems Museum er jeg saa- 

 ledes blit opmerksom paa to eiendommelige gjenstande, som jeg 

 tror kan vise hvorledes Kongespeilets blysteyptir hersporar har 

 seet ut. Den ene har museumsnummer 4241 og er i sin tid fundel 

 paa Ilevolden i Trondhjem under anlægget av parken der (fig. 1). 



1 F. eks. Hrålfs saga kraka, ka]). 14 (F. Jonssons utg., Kbh. 1914): 

 Svipdagr 1 é t g e ra he r s p o r a o k kasta n i 9 r, p a r s e m o r r o s t u s t a- 

 9rinn var marka9r, - — . Se Fritzner 1. c. og Hj. Falk 1. c. 



