Nr. 7 1 BIDRAG TIL ROMSDALS AMTS KVARTÆRGEOLOGI 47 



Der synes dog grund til at tro, at det meste av denne og den 

 foregaaende banke er samtidige avsætninger. 



Gløsvaagen I. 



Under et kort stans i Kristiansund vaaren 1912 foretok jeg 

 sammen med overlærer Nummedal et hastig streiftog rundt Nord- 

 landet for at faa se nogle av de her forekommende talrike skjæl- 

 banker og flinteforekomster, som Nummedal har undersøkt paa 

 dette sted. Hensigten var kun at faa et overblik over bankerne; 

 men ikke at foreta nogen undersøkelse, da vi kun hadde to-tre 

 timer til vor raadighet. Da Nummedal forhaabentlig med det 

 første beskriver sine rike fund fra disse trakter har jeg heller 

 ikke senere fnndet det nødvendig at undersøke væsenllig andre 

 end saadanne, som er blit blottet i den sidste tid og ikke er 

 undersøkt av Nummedal. 



Den eneste banke, som vi saa litt nærmere paa under denne 

 tur, var den, som Nummedal hadde sendt prøver av til Brøgger. 

 L. c. 348. Der var nu skaaret en grøft gjennem endel av ban 

 ken ca. 2 meter o. h. I del øvre lag, som er en fin sand, val- 

 der kun tapestidens former i hele og velutviklede ekspl., saaledes 

 Solequrtus antiquatus, thracia papyracea, thracia convexa etc. Under 

 dette lag stod en rik A/ya-bankefauna, bl. a. temmelig rik paa 

 /ie/a-arter. Forekomsten er en av de interessanteste paa disse trak- 

 ter og ligner vistnok meget den ved Rømeløken — Vevang. 



Fra denne forekomst fører et dalføre østover og like ved 

 veien her var et skjælsmnlder blottet. Da jeg her fandt et litet 

 brudstykke av en Sipho, tok jeg med en liten cigarkasse skjæl 

 masse. Denne prøve findes omtalt pag. 78. 



I 1914 hadde jeg alter en dagstid tilovers under et tilfældig 

 ophold i Kristiansund og nyttet dette til at ta en tur nordover til 

 Gløsvaagen igjen sammen med overlærerne Nummedal og Rysdal. 

 Gløsvaagen er en i østlig retning gaaende liten bugt paa 

 Nordlandets nord(vest)pynt. Fra bugten fortsætter som før nævnt 

 el lilet dalføre i samme retning. Dette dalføre har i fortiden 

 været en forlsættelse av bugten. Det er derfor opfyldt med av- 

 leiringer av skjæl og sand av ganske stor mægtighet. Havet 

 har her staat paa med hele sin vælde under visse tider av av- 

 leiringerne, hvorfor de skjæl, som har lagt paa grundt vand eller 

 i det øverste av lagene, under landets stigning er blit knust ved 

 bølgernes arbeide paa strandbredden. 



Tapesavleiringerne paa oversiden av veien var derfor kun 

 brudstykker og laget hadde meget liten mægtighet. I dalens 

 bund 50 — 60 meter længer vest er en liten flate, hvor man, som 

 ovenfor omtalt, under mil første besøk hadde skaaret gjennem 

 med en stor aapen grøft, denne var nu for en stor del raset igjen; 



