176 H. KALDHOL [1915 



Samtlige lever i Vest-Finmarken i vore dage, saa der kræves 

 faktisk ikke bedre klimatiske forhold under disse lags avsætning, 

 end de nuværende i Vest-Finmarken. En anden sak er, at de 

 sandsynligvis har været noget gunstigere, da det varme fauna- 

 element i Bjørkedalsavleiringerne har hat sin indvandringstid 

 under avsætning av lag, hvor man har bevæget sig fra et koldere 

 til et varmere klimat, mens vi maa anta, de mest varmekjære 

 former i Finmarksfaunaen i vore dager er reliktformer fra Tapes- 

 tidens varmere hav og saaledes lever under artens aller ytterste 

 grænse. 



Undersøker vi det sandsynlige dyp, hvorunder denne fauna 

 har levet, linder vi, at Pecten islandicus, Astarte banksii og Mon- 

 tacuta bidentata kræver alle som mindste dyp 10 meter. Lepeta 

 caeca 8 meter, Tellina calcarea og Tectura r uhella 6 meter, Lunatia 

 gronlandica 4 meter; mens alle de andre gaar helt op i fjæren, 

 ja Littorina littorea skulde kun gaa til 6 meters dyp, mens Littorina 

 rudis bare lever i fjærenivaaet. Disse to kan dog være ført ut 

 paa dypere vand av bølgerne. I de kvartære avleiringer er de i 

 hvert fald ofte fund ne i avleiringer, som er avsat paa adskillig 

 over 10 meters dybde. 



' Som den mest sandsynlige avsætningsdybde kan vi derfor 

 anta 15 — 10 meter for den største del av banken. Men det er 

 rimelig, at de dypestliggende lag er avsat paa noget større dyp, 

 mens bankens alleryngste lag kan stamme helt fra fjærenivaaet. 



Den tilsvarende strandlinje tør saaledes kunne antages at ha 

 lagt 40 — 25 meter lavere end nu. Det vil svare til en stigning 

 av 27 — 55 °/o. Idet den marine grænse efter Rekstad sættes til 

 55 meter. 



Det vil si, den yngste del av banken maa tilhøre det tidsrum, 

 som av Øyen er blit kaldt Pholasnivaaet, mens bankens ældste 

 del tilhører Pecten mya-lerets yngste del. Dertil hører f. eks. 

 Tectura r uhella og rimeligvis ogsaa Lunatia gronlandica m. fl. 



