Kondroarsenit, ett nytt mineral från Pajsbergs jern- 



och manganmalmsgrufva i Wermland. 



Af L. J. Igelsteöm. 



[Meddeladt dou 11 Januari 18G5.] 



Med detta namn har jag belagt ett vid Pajsbergs jern- och 

 manganmalmsgrufva i Wermland förekommande vattenhaltigt man- 

 ganoxidularseniat, som sitter såsom små, gula, eller rödgula, 

 genomskinliga korn inströdt i en Tungspat, hvilken bildar ådror 

 i den vid grufvan förekommande Hausmannit-brunstensmalmen. 



Namnet påminner om kondrodit, med hvilket mineral kon- 

 drodarseniten har stor yttre likhet, så till förekomstsätt, som till 

 färg och genomskinlighetsgrad, • — för öfrigt derom att det inne- 

 håller arsenik. 



Några tydliga kristaller eller några kristallytor har mineralet 

 ej visat sig ega, åtminstone såvidt hittills kunnat uppdagas, utan 

 sitter det i derba korn, som äro sköra och hafva hartzartadt 

 brott. Hårdheten är ungefär lika med kalkspatens. 



Dess blåsrörsförhållanrlen äro följande: på kol smälter mi- 

 neralet lätt till en svart, ej magnetisk kula, och om smältningen 

 verkställes i reduktionslågan, utvecklas stark arseniklukt; intet 

 beslag märkes; i kolf dekrepiterar ämnet och blifver svart, 

 under afgifvande af vatten, som ej rodnar lackmuspapper; med 

 borax på platinatråd erhålles endast manganens reaktioner. 



Förhållandet för syror är följande: Det löses lätt till och med 

 i utspädd klorväte- och salpetersyra, till en klar lösning. Om 

 denna öfvermättas med kaustik ammoniak, så uppstår en ymnig 

 hvit, kornigt-flockig fällning af arseniksyrad manganoxidul, hvil- 

 ken småningom, i öppet kärl och vid filtrering, blifver brunröd. 

 Den genomgångna vätskan ger, om den försattes med hydrotion- 

 ammoniak, en fällning af köttröd svafvelmangan, och innehåller 

 för öfrigt små qvantiteter af kalk- och talkjord. 



Öfvevs. af K. Vet.-Akad. Fürh. ]8(>5. N:o 1. 



