OM HAFS-BRYOZOERNAS UTVECKLING OCH FETTKROPPAR. 9 



i sin spets ett nästan färdigt djurhus och ett vibraculariuni, för 

 hvilket endast sprötet felas. För att finna dessa knoppars be- 

 tydelse behöfves det blott att jemföra, hvad vi sett, med en annan 

 stamtopp (fig. 14), som hunnit ännu ett steg i sin förökning. 

 Den yttersta knoppen (3) motsvaras der af ett färdigbildadt 

 avicnlarium. Straxt öfver detta sitter ett blifvande vihracidarium 

 (4). Der bredvid utvecklar sig ett djurhus (5), det första uti 

 den yttre raden af den blifvande grenen. Sedan följer inåt (6) 

 axelhuset mellan de båda grenarne. Den andra radens ännu ej 

 färdiga djurhus (T) och vibraculariuni (8) hafva i fullbildadt till- 

 stånd sin plats under den andra nya grenens första djurhus. 



Hittills hafva vi endast betraktat CkUostomers förökning af 

 sin koloni. Men äfven Cyclostomernas kolonier och stammar visa 

 samma knoppning och klyfning. Denna tillväxt är här desto 

 nödvändigare att riktigt uppfatta, som man i allmänhet vid for- 

 mernas urskiljande i denna senare ordning mera fästat sig vid 

 koloniens af tillväxten beroende utseende, än man hemtat karak- 

 terer från de enskilta djurhusen. Ett rätt egendomligt och i 

 detta hänseende upplysande förhållande framvisar 



Crisia ehuimea (Tafi. 1, figg. 15 — 18). 



Den enkla knoppning af det ena djurhuset ur det andra, 

 hvilken blifvit antagen af alla de författare, som behandlat detta 

 slägto, visar sig vid närmare granskning fordra en annan förkla- 

 ring, som ställer densamma i jemnbredd med det ofvan beskrifna 

 sättet för en Bryozostams tillväxt. 



Toppen af hvarje gren, stadd i tillväxt, slutar med ett upp- 

 och nedvändt, något tillplattadt koniskt rör. Dettas mynning har 

 en större diameter än djurhusens bredd, och vid första ögonkastet 

 kunde man här lätt vara frestad att tro, att det vore en början 

 tiil de stora oviceller, som tillhöra denna Crisia. Det är dock 

 en samknopp, som vanligt fylld af en fettkroppsartad massa sim- 

 mande i dess vätska, omgifven af en mantel, som redan afsöndrat 

 ett skal, hvilket likväl är mera böjligt och har sina porer större, 

 än hvad de färdiga djurhusen visa. Snart märker man (fig. 15, a) 



